151 
finne; det: er rimeligt nok, at det manglende Halestykke kan have 
baaret 15 eller 16 Straaler, saa at det samlede Tal: vilde blive 
omtrent det-samme som det Fabricius og Cuvier fandt hos de to 
af dem undersøgte: Exemplarer”). " Straaletallene ' stille sig i det 
hele saaledes: 
BES P-. 145 MV: 86-79) D10FR AS TE RE, 
(hos det godthaabske Stykke), hvormed kan sammenholdes: 
P: 15-16; V: 3+7-8;  D:9; AA: 14+116; C: 12 
(efter Fabricii Tælling) 
BBS PP: 16: V: 2+8; D: 10; AA: 13+116; C:'8 
(det Blochske Individ). 
Der er altsaa aabenbart nogen Variation i Straaletallene, hvilken 
der dog ikke kan tillægges nogen Betydning udover det individuelle. 
Sidelinien er stærkest udpræget i dens forreste Stykke; 
den synes at tabe sig paa Halens sidste Tredjedel, saaledes som 
det ogsaa beskrives af Fabricius, Filippi og Verany. (for N. medi- 
lerraneus), hvorimod Valenciennes afbilder den som tydelig lige til 
Halefinnen. Af dens Grene paa Hovedet forfølges uden Vanskelighed 
en Række Porer bagom og under Øjet. til. Snudespidsen og en anden 
ned ad Gjællelaaget og videre som en Række af en,halv Snes 
store Porer hen til Underkjævens Symfyse. — De fine Skæl ligge 
i tykke Hudposer, have en aflang Form og et Udseende, der er” 
beskrevet rigtigt af Cuvier, men gjengivet noget raat paa Gaimards 
og Richardsons Plancher; jeg tæller, paa forskjellige Skæl, c. 75— 
95 Straalelinier og c. 20—40 concentriske undulerende Linier. 
Af Farverne — om hvilke de franske Afbildninger vel maa 
antages at give en temmelig rigtig Forestilling — er der kun til- 
bage en Del mørkt Pigment, især paa Kroppens Underside (hvilken 
rimeligvis har ligget nedad, da Fisken laa paa Isen eller Stranden), 
Bees aa ae re oe eee et Ve > MS 
") Bloch angiver flere, 136 i'Gat- og Halefinne tilsammen; men Cuviers 
Tælling (115—116) maa naturligvis have Fortrinet. 
”)D.v.s. 6 i den ene, 7 i den anden Finne. Den Gaimard-Valen- 
cienneske Afbildning viser li Rygpigge foruden den formentlige Blød- 
straale umiddelbart bagved den sidste af hine. 
