lange Celler fnllr vi da et temmelig regelmæssigt Lag (3) af E i 
radialstrakte, sædvanligvis tangentialdelte, noget prismatiske Celler, É 
som i høj Grad mindé om Pallisadevævet i mange Planters Blade, a 
og endnu dybere inde forekomme et Par Lag afrundede eller poly- 
gonale Celler af samme saftige, stivelseholdige Beskaffenhed. Inden- 
for Barkvævet træffes Fibrovasalsystemet, ledsaget af stærkt fortyk 
kede, lysbrydende, prosenkymatiske Sclerenkymstrænge, hvoraf hver 
anden (sc”) har en noget større tangential Diameter end de mellem- 
liggende og ere paa Tværsnit halvmaaneformede; lige indenfor hver 
saadan større Sclerenkymstræng befinder sig en stor Lakune Qi 
Cellevævet, hvorpaa vi træffe det egenlige Phloémparti (pk) med sine 
meget snævre Celler og endnu længere inde imod den temmelig 
storcellede Marv det tilhørende Xylemparti (x); Rummet imellem & 
primære Fibrovasalstrænge er paa den udvoksne Cassytha-Stængel 
opfyldt af sekundære Vedpartier med de vel bekendte, karakteri- SE 
stiske, ringporede Kar (k). De mindre, paa Tværsnit rundagtige Scle- 
renkymstrænge (sc!), som afveksle med de oven omtalte større, støde 
ikke op til nogen kanalformig Lakune, ere heller ikke anbragte vd 
noget Phloémparti og ligge noget mere ud ad imod Stængelperife= i 
rien. De spille ligesom de større Strænge af samme Årt en Rolle i 
i Plantens indre mekaniske System. Paa de udvoksne Stængler, | 
"som have staaet til' min Raadighed, var det mig ikke muligt af | 
opdage noget; Kambium; hele dette Væv var gåaet over til blivende | 
Væv af dels parenkymatisk dels prosenkymatisk Art. Kun ganske 
undtagelsesvis har jeg hos en enkelt Fibrovasalstræng i iagttaget 
nogle faa, meget finvæggede, rectangulære Celler paa Grænsen mellem i 
Phloém og Xylem, hvis stramme, tangentiale Vægge mindede i 
et meristematisk Væv. En 
Hvad Bladets Anatomi og Udvikling angaar, da maa jeg 
klage, at de yderst faa unge Grenspidser, som fandtes påd 
vestindiske Materiale, ikke have været mig tilstrækkelige til derefter 
