178 
i Diameter, ofte mere, ofte mindre, og beklædt med en 
graabrun Bark uden Lenticeller. Dens Tværsnit danner en Cirke 
; Fra Stammens nedre Del udgaa Luftrødder, som ere "bestemte ; 
til at støtte Træet i den bløde Bund, hvori det voxer, og sm 
bueformigt i flere Sæt Forgreninger krumme sig nedad mod Jorden, 
hvori de saa fæste Rod og deltage i Ernæringen. 
Disse Stammeluftrødder udspringe i 2—6 Fods Høide 
blive med Tiden lige saa omfangsrige som Hovedstammen, id 
Fald i deres øvre Del, hvor de ved deres hele Udseende mere 
ligne en stærk, nedadbøiet Gren end en Luftrod. De ere altid 
noget sammentrykte, saa at deres Tværsnit viser en Ellipse, bart 
en tyk Vedring og en cirkelformet, som oftest excentrisk Mar 
De største Stammeluftrødder, jeg har iagttaget, vare 6" i deres 
længste Diameter med en kun "9" tyk Marv. 
Foruden ved denne Art Luftrødder støttes: Træet ondvider 
ved andre fra Grenene udgaaende, som udspringe påa disses Under 
side i Form af smaa kegledannede Vorter, der hurtigt forlænge sig 
til en svampet, udvendig brungraa Cylinder, der bestaar af 
meget stor Marv, som indesluttes af en tynd Vedring, der igjen er 
beklædt af et tyndt Barklag. I Spidsen bære disse Grenluftrødder 
en halvkugleformet, mørkebrun, glat, meget fast Rodhætte, der ikk 
skrumper. ind ved Udtørring. 
Grenluftrødderne hænge altid lodret nedad for saaledes ad dn 
korteste Vei at maa Jorden.  Saalænge "de endnu svæve frit i 
Luften bidrage de selvfølgelig til ved deres Vægt at bøje Grenené, 
hvorfra de. udspringe, noget nedad, men saasnart de nåå ge 
under sig med deres Grene, udsende de talrige Birødder, 9” 
trænge ned i Mudderet og ligesom Stammeluftrøddernes forbinde & 
to Øiemed: at støtte hele Træet og deltage i dets Ernæring. 
"Disse Luftrødder udsende nemlig i nogen Afstand fra deres" 
spring altid flere, ofte indtil otte, Grene, som straaleformigt eg 
8aa til alle Sider, omtrent som Skelettet af en Paraply; sø 
Hovedroden samtidigt aborterer i Midten. 
