280 
hos Phoca vitulina, og da de tidligere omtalte Kranier af ne || 
cristata vise, at Forholdet hos denne er ganske det samme, tør jeg 
vel formode, at Gangen i Stillingsforandringen af Mælkehjørnetæn- 
derne omtrent er den samme hos Sælerne i det Hele. De tilstede 
værende Mælkehjørnetænder sidde nemlig »tilsidst", o: naar de ere i 
i Færd med at afløses, for Overmundens Vedkommende i en næsten 
lodret Stilling bag og lidt udenfor den blivende Hjørnetand, medens 
de i Undermunden netop have forandret deres tidligere mere lod 
rette Stilling til en fuldstændig vandret med Spidsen af den til- 
oversblevne Krone fremad og lidt udad. Hos Phoca grønlandica 
maa Forholdet blive ganske det samme, ifølge Mælketandens og den 
blivende Tands indbyrdes Stilling. At disse Mælkehjørnetænder ikke 
fuldstændig bortresorberes, men falde ud, som det ellers almindeligt 
sker med Pattedyrs Mælketænder, derpaa tyder baade se mis. 
værende Størrelse og Stilling. 
Mælketandsættet i sin Helhed kjender jeg ikke af Autopsi hs 
denne Art, og den eneste Beskrivelse deraf, som findes i Literature, 
er, saavidt jeg véd, van Benedens tidligere citerede Notits; thi a 
det, Giebel kalder Mælketænder, netop er de frembrydende blivende 
Tænder, er klart nok, hvad Steenstrup!) allerede i 1860 fremhævede. 
At van Beneden i denne Notits tæller 3 Mælkefortænder paa hver 
Underkjæbeside kan vel neppe vildlede nogen, saameget mindre som 
han selv kalder "det fort plausible" at tyde den yderste af … 
som en Hjørnetand; men om Mælkekindtænderne forekomme ber 
- nogle Ytringer, som fortjene lidt Opmærksomhed. ” 
Først og fremmest maa det da fremhæves, at van Beneden 
l. c. S. 63 siger, at den 1ste Mælkekindtand i Overmunden é& i 
rodet, og han afbilder den ogsaa saaledes. Da de andre Arter 
Slægten Phoca angives at have denne Tand tverodet, hvad jeg for 
Phoca gronlandica's Vedkommende kan bekræfte, trænger ker 
Benedens Angivelse vistnok til at kontrolleres ved senere er 
søgelser; thi det var jo dog muligt, enten at Iagttagelsen SER E 
1) Naturh. F. V. M, 1860, S. 257. 
