301 
tænder paa hver Side, hvoraf den bageste kun skulde være af ringe 
— Størrelse”). 
" I det svenske Rigsmuseum skal der efter Malmgrens Angivelse?) 
være et Kranium af denne Art méd 6 Kindtænder paa den ene 
"Side af Overkjæben. ; 
De Gavere beskriver i Skielegen (S. 60—69) af sit ovenfor 
— nævnte akademiske Prøveskrift 6 Individers Tandsæt af denne Art. 
— 4 af disse havde eller havde haft det sædvanlige Antal Tænder. 
Om sit Kranium Nr. 4 siger han (S. 66), at der var 6 Kindtænder 
påa hver Side af Overmunden, medens Underkjæben til Kraniet 
manglede. Den overtallige Kindtand var mindre end de andre og 
sad mellem Hjørnetanden og den forreste af de normale Kindtænder, 
"altsaa paa samme Plads som paa det, der her er beskrevet som Nr. 1. 
Den havde sin Plads lidt indadtil og heldede stærkt udover. Paa 
venstre Side manglede vel selve Tanden, men den var visselig først 
Såaet tabt efter Dyrets Død," da dens Tandhule var fuldstændig 
aben. Han ytrer den Formodning, at dette kunde være en abnormt 
udviklet Mælketand. De Gaveres Kranium Nr. 3 (8. 65) var af et 
Dr van middelbaren leeftijd”, hvis Underkjæbe ogsaa manglede. 
Der fandtes kun to Kindtænder og en Tandhule tilbage paa hver 
ide. Tænderne vare aabenbart faldne ud af de tilstedeværende 
Huler efter Dyrets Død, men der var ikke mindste Spor af de to 
Tender, som man endnu skulde vente at finde bag ved Tandhulerne. 
Mælketandsæt og Tandskifte ere beskrevne af Reinhardt i Naturh. 
For: VM. 1864." Vel fandt Reinhardt ikke Mælkefortænder i Under- 
Munden, men han antager, at de ere gaaede tabt ved Kraniets Rensning 
"Under Skindets Frapkratiti (S. 251), og angiver Mælketandsformlen 
lig Er) ” 7, mi 3. Et af de Kranier, jeg har set 
j giske Museums første Afdeling, og som forøvrigt var 
Bue med Hensyn til Tandsæt, tilhørte et meget ungt Dyr, 
os 'enne Tilføjelse maa Tauber vist have overset, naar han 8.45 citerer 
seg det danske Arbejde af Fabricius. 
pad en jgee fore: Hvalrossen” i ,,Svenska Vetenskaps Akad. 
ing 18683, 8 
