308 
hos M. verruculatum. Man kunde da hos denne Art se, at Stri- 
berne ikke altid gik radiært ud til alle Sider fra ét Punkt, men 
at de enkelte Naale ofte vare ordnede om en Axe, hvorfra de gik 
lodret ud til alle Sider (Fig. 3). Ved Enderne af Axen vare dog 
Naalene ordnede radiært som hos en almindelig Sphærokrystal. 
Dette fandt jeg kun ved Sphærokrystaller, der havde en langagtig 
. Form. Stribningen kunde ogsaa gjøres tydeligere ved langsom 0p- 
løsning; samtidig kunde man da se Naalene stikke frem i Kanten, 
idet de opløstes udenfrå, selv i Former som den i Fig. 1 aftegnede. 
Strakte Sphærokrystallerne sig over mere end én Celle, kunde mån 
se Striberne fortsatte fra den ene Celle til den anden nn 
af Cellevæggene (Fig. 2). 
En concentrisk Stribning har jeg kun iagttage hos 
smaa Sphærokrystaller hos M. pustulatum (der, som vi senere 
skulle se, ere chemisk forskjellige fra de hidtil hos denne Art 
talte), og det endda kun hos nogle enkelte. 
Sphærokrystallernes Form var hos nogle temmelig mer 
sphærisk, f. Ex. hos MM. cordifolium (Fig. 5, 6), M. echinatum (Fig. 
Undertiden var den langagtig, navnlig hos M. verruculatum (Fig. 
Den kunde ogsaa være mere uregelmæssig, lappet, som hos M. 
stulatum (Fig. 8). "Den var meget ofte . »morbæragtig", saa at 
ved forskjellig Indstilling fik forskjellige bugtede Contourer at 
(Fig::5, 6). 
Størrelsen var meget forskjellig. De største fandt jeg ge 
M. pustulatum og cordifolium; hos den første naaede de næsten 
19 Mm. Hos de andre Arter vare de en Del mindre (indtil 1 Mm) 
En Undersøgelse ved polariseret Lys, hvormed Hr. re ur 
gensen godhedsfuldt har hjulpet mig, viste, at alle disse Sphært 
krystaller vare Hede at de altsaa bestode af virkeli 
Krystaller. 
Foruden Sphærokrystaller forekoni ogsaa enkelte Kosta 
Formerne vare meget forskjellige, de vigtigste vare 
(Fig. 16), Tærninger, Prismer (Fig. 6, 7), sexkantede ene 
