322 
Grund af Knoglens store Spongiøsitet; de bagre af dem udviskes 
ogsaa, 1 al Fald hos nogle Pseudoscarus'er, mere end hos Scarus. 
Qwen omtaler slet ikke disse Hulrækker i sin Fremstilling af Sing, 
tænderne hos Scaroiderne; dette beror sikkert paa, at denne fortrin 
lige Forsker væsenlig eller udelukkende har undersøgt Svælgbenene 
hos Pseudoscarus (hans Figurer er efter en Art af denne Slægt). 
d. Bemærkninger om de øvre Svælgtænders Udvikling hos 
Scaroiderne. 
Paa Basis af ovenstaaende Facta tror jeg nu, at det er muligt 
at give en Skitse af Svælgtændernes Udvikling hos Scaroiderne, 
eller rettere af Erstatningstændernes; ti til Udviklingen af de første ; 
Tænder har jeg naturligvis ingen Kendskab, hvorvel jeg ikke am 
tager, at de vil forholde sig anderledes end Erstatningstænderne. 
Ved Heinckes") og senere Ch. Tomes?) Undersøgelser (tidligere i 
Undersøgere forbigaar jeg her) er følgende, som jeg til Dels df. 
Autopsi kan bekræfte, slaaet fast for Udviklingen af Erstatnings 
tænderne hos Teleostierne : 
Fra Mundhulens Epithel vokser en Tap ned i det Be 
gende Bindevæv; er den naaet til en vis Dybde, større eller mindre, 
vokser der fra det tilgrænsende Bindevæv en Papil mod dens Spidse; 
Epitheltappens Spids kommer derved til at omgive Bindevævspapillen 
som en Hætte, Emaljorganet. I denne Hætte antager nu de nr 
mest til Papillen grænsende Celler en mer eller mindre langstrakt 
Cylinderform (de var allerede fra først af noget langstrakte), bliver i: 
til Emaljceller (,,Schmelzcellen"); hvorimod der aldrig hos Teleostieme 
dannes Stjærnevæv, der jo ogsaa synes at have en um 
Betydning ved Tændernes Udvikling. Efterat der ogsaa i Binder 
vævspapillen er foregaaet histiologiske Forandringer, er det eger" 
lige tandfrembringende Organ, Tandkim (.tooth-germ") færdigt. FE 
7) ,Zeitschr. f. wiss. Zool.” 1873. formoder 
2) ,,Philos. Trans. 1876; Tomes omtaler ikke og kender altsaa TE 
lig ikke Heinckes ældre og udmærkede Undersøgelse. 
