324 
Tandanlæg. Det staar nu tilbage at afgøre, hvorleden RG 
dannes. 
Jeg kan ikke tvivle om, at Hullerne angiver Raalløe 
ganernes, Epitheltappenes, og det dem omgivende Binde- 
vævs Vej gennem Benmassen. Jeg mener end videre, at der, 
nåar Epitheltappen er kommen ind i den fælles Tandhule, rejser 
sig en Tap fra Bindevævet imod den, og at Tandkimen paa dene 
Maade konstitueres; med andre Ord, at Tandudviklingen her er den 
samme, som den, der sædvanlig findes hos Benfiskene, blot med 
den Afvigelse, at Kimen kommer til at ligge indesluttet i Benet, 
medens den plejer at ligge udenfor. 
Man vil vist indrømme, at denne Hypothese passer fornenis 
med den. givne Beskrivelse. Et directe Bevis søgte jeg at tilveje 
bringe ved at lægge et decalcificeret Svælgben i Snit; men je 
intet Udbytte heraf paa Grund af Materialets: slette Conservations- 
tilstand. Derimod har jeg paa andre af de tandbærende Knogler 
anstillet en lignende Undersøgelse, som hæver: ovenstaaende H. 
these til Vished; herom mere nedenfor. 
Det er ovenfor bemærket, at det tandbærende Parti og j 
bliver bredere; dette: træder navnlig frem hos yngre Individer, 
et Vækstphænomen. 
II. Det nedre Svælgben. 
a. Hos Secarus. 
De til én Masse uden Spor til Adskillelse samm 
nedre Pharyngealia kan beskrives paa følgende Maade: Ho 
er en firkantet Plade, der hos alle er bredere end lang 
nogle særdeles kort, hos andre længere) og ubetydeli 
fortil. end bagtil, hvor den tillige er tykkere og spongiøs 
den fortil er temmelig tynd, men fast og tæt; hele dens 
dende Flade er bedækket med. Tænder. Fra. den. forreste 
Firkantens Underside udgaar en,tynd Benplade, som ert 
