341 
sig ved Grænsen mellem det nøgne og det bedækkede Parti af 
Kæbens Bagside; det er værd at notere, at der paa dette Sted ud- 
springer en Hudvold, som vælter sig ned over det nøgne Parti. — 
Efter at den microscopiske Undersøgelse havde belært mig om 
Sagens sande Sammenhæng, havde jeg heller ingen stor Vanske- 
lighed ved at finde dem paa Knoglens Bagside; tydeligst saa jeg 
dem hos Sc. frondosus. 
Den første Udvikling af Tænderne i Intermaxillare hos Scarus 
adskiller sig altsaa fra Dentaletændernes derved, at Epithel- 
tappene for alle Tændernes Vedkommende, med Und- 
tagelse af Hugtænderne og 
Symphysetænderne, der for- 
holdersigligesom Tænderne 
I Dentale, vokser ned i Al- 
veolus gennem dennes Bag- 
væg. 
Hosstaaende Figur er tegnet 
med Prisme efter et meget tyndt 
»Diinnschliff" af Kanten af Inter- 
maxillare hos Scarus Catesbyi. 
Smittet har ramt 3 Tænder, den 
ne (den næstøverste) har det 
kun strejfet, saa at kun Emaljen 
ér bleven ramt; påa den øverste 
er Emaljen stærkt slidt; det, som 
det især kommer os an paa, er, 
åt Mån saa vel påa Ydersiden 
"m påa Indersiden af den nederste Tand paa det allertydeligste 
Ser et Lag Cement, der atter baade paa Ind- og Udside har et 
lag ægte Ben over sig. Det er ikke nok, at Cementen tydelig 
&, Mat mod Benet, men den viser en Forskel i Structur, som 
SE Mk til den, som Kålliker i sin ,,Gewebelehre” (åte Auflage, 
1867, P. 371) angiver for Menneskets Vedkommende: Cementens 
EJ 
