aR 
hvor den formodentlig ikke kan grave i Jorden. bruger Lervæggene, 
her har fundet den. faste Lerjord formaalstjenlig og har anlagt 
Rederne lige under de Planter, hvorfra den hentede Blomsterstøv 
til Cellerne. 
Friese?) meddeler, at han ved Schwerin fandt Reder i gamle 
Poste.  Skillerummene vare Lerplader. 
Ved Udgravningen af: nogle Hoplomerus-Reder i Lervægge ved 
Als bemærkede jeg nogle Huller, 
der vare tillukkede med Propper af 
en grøn Farve, der stak stærkt af 
imod Leret. 
Jeg aabnede flere saadanne Huller 
. og fandt, at de førte ind til forladte 
Hoplomerus Reder, der vare tagne 
i Besiddelse af en Biart, der viste 
sig at være Osmia ænea L. (Fig 10). 
Gedehamsens Celler havde Bien af- 
delt ved en vandret Skillevæg i 2 
Celler som den forsynede med Blom- : i 
sterstøv, stærkt fugtet med Honning. Fig. 10. 
Reden lukkedes med to Propper, Rede af Osmia ænea (skem.). 
den ene c. "/2 cm. indenfor den anden. 
Den yderste var undertiden meget tyk indtil 5 mm.; begge bestode 
ligesom Skillerummene mellem Cellerne af sammentykkede Plante- 
stoffer, hvorfor de havde den  afstikkende grønne Farve. Biefne 
hentede vistnok Materialet fra Rosenblade, da de ofte sværmede i 
stort Antal paa Rosenbuske?). En meget almindelig Snylter hos 
Bien var - Sapyga punctata Kl. 
I) Beitråge, p. 838. 
”) Ferton fandt i Algier ligeledes, at Skillevæggene i Reder i Lervægge 
vare dannede af sammentykkede Malva-blade. Han betragter det som 
et Eks. paa Instinktets Variabilitet, idet han aldrig før havde set andet 
Materiale end Ler anvendt. (S. 1 mæurs d. quelques éspåces d. Pro- 
vence du genre Osmiå (Act. Soc. Linn. de Bordeaux, 45 Bd., 1892). 
