99 
Denne sidste Art blev nogle Aar senere beskrevetafSehranck!) 
som Spheæ tricolor mellem Gravehvepsene. 
Latreille”) indfører Slægtsnavnet Sapyga og stiller Slægten 
i den med Gedehamsene beslægtede Familie Masaridæ, nærmest 
beslægtet med Ceramius. Panzer?) sætter dem i samme Familie, 
men henfører dem til Slægten Masaris. 
Curtis") har derimod genoptaget Linnés Anskuelse og regner 
dem til Bierne, nærmest beslægtede med Womada. 
Westwood?) betragtede Sapygerne, Mutillerne og Scolierne 
som én Familie, der dannede Overgangen mellem Gravehvepsene og 
Myrerne, medens Lepelletier de St. Fargeauf?) stillede dem 
sammen med de ægte Gravehvepse. 
Leach og Shuchard”) dannede en egen Familie af dem, og 
denne Anskuelse har holdt sig hos alle senere Forfattere af Mono- 
grafier og Bestemmelsestabeller f. Eks. Schench, Taschenberg 
Thomson, Saunders 0.8 v. 
Som man ser er deres Stilling i Systemet altsaa meget usikker. 
En Løsning paa Spørgsmaalet kunde maaske findes, hvis Dyrenes 
Livshistorie gav sit Bidrag dertil. 
Vi maa nemlig fastholde, at det biologiske Kendetegn for 
" Biernes Familie (Apidæ, Anthophila) er, at de som Larver leve af 
Blomsterstøv og Honning, altsaa vegetabilsk Føde, medens Grave- 
hvepsene (i vid Forstand indbefattende Sphegidæ, Pompilidæ, Mu- 
tillidæ og Scoliadæ) som Larver ernæres af dyrisk Føde. 
Kunde det altsaa vises, at Sapygernes Larver enten levede af 
Blomsterstøv eller af dyrisk Bytte, var vi kommet et godt Skridt 
") Enumeratio Insect. Austriæ. indeginorum, 1787. 
”) Précis des caractéres génériques des insectes disposés dans un ordre 
turel 
naturel. 
?”) Fauna Insect. Germ., 1797, p. 47. 
") British Entomology XII, 1835, p. 532. 
”) Mod. class. of Insects II, 1841, p. 213. 
') Encycl. méth. tom. X, p. 328, 1829. 
7) Indig. foss. Hymen., 1837, p. 42. 
