Om Nervesystemets Indflydelse paa Kirtelsekretion 
med særligt Hensyn til Forholdene i Lungerne. 
Af 
Vilhelm Maar. 
L 
Om Nervesystemets Indflydelse paa Sekretionen 
af forskellige Kirtler. 
Medens man allerede meget længe havde vidst, at der lige- 
saavel som Blodkar førte Nerver til de Organer, man kaldte Kirtler, 
havde man ingen stræng videnskabelig Opfattelse af Hensigten med 
disse Nerver til Kirtlerne og den Rolle, de spillede for dem. Der 
manglede ikke paa Hypoteser. Men i det store og hele under- 
vurderede man dog Nervernes Indflydelse, hvad der naturligt hang 
Sammen med de forskellige mere eller mindre mekaniske — men 
altid for mekaniske — Teorier, man havde for selve Sekretionen i 
Kirtler. Man nærede den største Interesse for, hvorledes Kirtlernes 
Sekretion vel kunde foregaa — rent fysisk set. Derimod stillede 
man sig ikke det Spørgsmaal, hvorfor Sekretionen begyndte, og 
hvorfor den hørte op, hvorfor den varede længere eller kortere, 
hvorfor Sekretet var af forskellig kemisk og fysisk Beskaffenhed. 
Og Aarsagen hertil kan naturligt søges deri, at man ret beset 
Vidste saa overordenlig lidt om Kirtlerne og deres Sekretion — 
f. Eks, hvorvidt en given Kirtel secernerede kontinuerligt eller dis- 
kontinuerligt, en Uvidenhed som jo for nogle Kirtlers Vedkommende 
(f. Eks, Pankreas, Lever 0. å.) varede ved lige til den nyeste Tid. 
Heller ikke havde man iagttaget, at Kirtlernes Sekret var forskelligt 
til forskellige Tider, naturligvis med Undtagelse af tydeligt patologiske 
Forhold. Man havde saaledes ingen rigtig Brug for Nervernes Ind- 
