119 
findes sekretionshæmmende, idet man maa formode, at det er i Organ- 
ismens Interesse at kunne stanse en Sekretion lige saa præcist, som 
den kan bringes til at begynde. En Analogi hertil har man desuden 
i Hjærtets Innervation med akcelererende og deprimerende Traade. 
I det foregaaende er vist, hvorledes man ved Studiet af Spyt- 
kirtlernes Sekretion er naaet til vigtige Resultater ogsaa m. H. t: 
Forstaaelsen af Sekretion i al. Almindelighed, hvorledes man er 
naaet til at vise, at Sekretionen ikke skyldtes en simpel Filtration 
og ikke kunde komme i Stand ved en Forøgelse af Blodtrykket 
alene og heller ikke stod under de vasomotoriske Nervers, men under 
sekretoriske Nervers Indflydelse. Endvidere har man ved Under- 
søgelse af Sekretionen i Spytkirtlerne fundet, at de sekretoriske 
Traade maatte deles i sekretoriske i snævrere Forstand og trofiske 
Traade. Og endelig har vi set, at de Resultater, man naaede til 
ved Undersøgelse af andre af Organismens Kirtler, ogsaa kunde 
finde Anvendelse paa Forholdene i Spytkirtlerne, især Paavisningen 
af Tilstedeværelsen af sekretionshæmmende Traade. 
Vi skal nu gaa over til at se, hvilken Betydning de ved Under- 
søgelsen over Spytkirtlernes Sekretion vundne Resultater har faaet 
for Kendskaben til Sekretionen af andre af Legemets Kirtler og 
skal begynde med at betragte Forholdene ved Mavens Kirtler. 
Mavekirtlerne. Næsten alle ældre Undersøgelser over Mave- 
kirtlernes Sekretion og Nervesystemets Indflydelse paa denne frem- 
byder nu blot historisk Interesse og skal derfor kun nævnes i 
største Korthed. Baade Forsøgenes Metode og Resultater viser sig 
straks at have været meget ufuldstændige. Saaledes antog endnu saa 
Sent som 1826 Tiedemann og Gmelin (101 I, 8. 91 0. følg.), 
at Mavekirtlerne secernerede kontinuerligt. Haller angives først at 
have prøvet Virkningen af Overskæring af N. Vagus, der efter ham 
skulde bevirke en Forraadnelse af Mavens Indhold. Bernard (10 II, 
S, 371 0. følg.) nægtede, at Mavekirtlerne kunde vedblive at secer- 
here, naar Nn. Vagi var overskaarne, medens andre som Broughton, 
