154 
Atropin kunde forøge Blodtrykket nok saa meget, uden at der ind- 
traadte en Sekretion af Gl. Submaxillaris ved Irritation af Nerverne 
til den, blev man klar over, at de vasomotoriske Forandringer ikke 
kunde være Aarsag til de sekretoriske, og Teorien om sekretoriske, 
senere om  sekretoriske og trofiske Traade opstod og befæstedes 
mere og mere. Man glemte saa halvvejs Vasomotorerne, oversaa 
noget det Faktum, at man under normale Forhold i Organismen, 
naar Dyret ikke er forgiftet med Atropin, næsten altid iagttager en 
Udvidning af Blodkarrene i Kirtlen under Sekretionen, en Udvidning, 
der synes at være proportional med Styrken af Kirtlens Sekretion. 
At en arbejdende Kirtel har Brug for mere Ernæringsmateriale, og 
at der derfor maa føres mere Blod til den, er naturligvis rigtigt, 
men er ikke egenlig nogen Forklaring af, hvordan denne Udvidning 
af Karrene kommer i Stand. Man véd, at i de langt overvejende 
Antal Tilfælde ledsages en Forøgelse af en Kirtelsekretion af For- 
øgelse af Blodtilstrømningen til Kirtlen, man véd m.a.0., at de to 
Fænomener næsten altid er sideordnede; men den gældende Teori 
for Kirtelsekretion tager, omvendt af den tidligere, noget for lidt 
Hensyn til Vasomotorerne, er saa at sige for snæver, ikke omfat- 
tende nok. En Teori for Kirtelsekretion burde kunne omfatte baade 
de sekretoriske og vasomotoriske Nervers Virkninger, ogsaa natur- 
ligvis i de Tilfælde, hvor en Forøgelse af Sekretionen normalt er 
ledsaget af en Formindskelse af Blodtilførslen. — At den omtalte 
Mangel ved den almindelig antagne Teori for Kirtelsekretion be- 
gynder at føles, iagttages i enkelte af de nyeste Arbejder over 
Kirtelsekretion, navnlig engelske og amerikanske. Eksempelvis kan 
nævnes en Artikel af Mathews (67, 8.483), i hvilken Forfatteren 
meget energisk, men noget mindre overbevisende, hævder, at Teo- 
rien om sekretoriske og trofiske Traade er uberettiget og unødvendig 
for at forklare Sekretionen, der efter hans Mening skyldes vasomo- 
torisk Indflydelse, dog ikke saaledes, at Sekretionen afhænger af Blod- 
trykket, men af Mængden af Blod, og deri indeholdt Ilt, som til- 
føres Kirtlen. Mathews' Ræsonnementer er langt fra uangribelige. 
Det samme gælder iøvrigt ogsaa hans Forsøg. Naar han saaledes 
