232 
inden de sænke sig skraat ned i Jorden, har jeg i min nys citerede 
Afhandling bemærket, at de i histologisk Henseende forholdt sig 
normalt. En nåjere Prøvelse af deres Bygning her i botanisk La- 
boratorium har imidlertid vist mig, at dette ikke er rigtigt. 
Rødderne ere i yngre, endnu båjelig Tilstand 4 å 6 Mm. tykke, 
rødgule. Deres i Begyndelsen glatte Overflade, som mangler Rod- 
haar, bliver snart brun eller sortagtig og noget ujævn, fordi en 
nær Overfladen optrædende Peridermdannelse bringer det yderste 
Væv til at skalle af, efterhaanden som Tykkelsevæxten, der forøger 
Rodens Diameter til henimod 1/2 Ctm. eller maaske mere, lader det 
indre Væv presse paa. Under denne Tykkelsevæxt tiltager Rodens 
Stivhed meget betydelig; vel dannes der kun en temmelig tynd 
Vedcylinder i dens indre, men den er forholdsvis haard. 
Rodspidsen selv er dækket af en lagvis skallende Hætte; i 
dennes yngre og inderste Partier, hvor Cellernes Ordning til en 
bred ,,Columella" er meget tydelig paa Længdesnit, findes talrige 
smaa Stivelsekorn; i øvrigt forekommer dette Stof ikke i selve Rod- 
legemet, heller ikke i Vævspidsens Histogener. 
Paa et meget tyndt Tværsnit ca. 2 Mm. ovenfor Rodspidsen 
[som er beklædt med en afskallende Rodhætte] ere Ledningselemen- 
terne endnu ikke uddannede; indenfor den af ensartet, tyndvægget, 
plasmarigt Parenkym dannede Primærbark ses en ringformet Zone 
af endnu mindre, ligeledes plasmafyldte Celler [et ,,Desmogen'] 
udenom en temmelig mægtig Marv; i dette Væv opstaa Hadrom- 
og Leptomelementerne noget længere borte fra Rodspidsen, |Tab. IX, 
Fig.4], men der er derimod allerede paa dette tidligere Stadium dannet 
en ringformet Kreds af forholdsvis store, i indbyrdes samme Afstand 
anlagte Balsamgange (Fig. 4, bg). De dannes schizogent!). Midtvejs 
mellem to saadanne udvikles Hadrom-[Kar-]|Straalerne, hvis første, 
skrueformet fortykkede Elementer ere meget snævre; Roden er såaa- 
1) Ikke schizo-lysigent, som Sieck [Sekretbehiilter u.s. w.; Dissertation, 
Bern, 1895] angiver, og Solereder [Syst. Anat. der Dikot, 1899, 
Pag. 218] gentager (for Stammens Vedkommende). 
