Hr. M. Jantzens Saftstigningstheori. 
En Kritik 
ved 
August Krogh. 
I nærværende Bind af Vid. Meddelelser har Hr. Cand. pharm. 
M. Jantzen publiceret en Afhandling, der paa Grundlag af nogle 
fysiske Forsøg fremsætter en ny Theéori for Saftstigningen hos Plan- 
terne. Jeg har tidligere beskæftiget mig en Del med Saftstignings- 
Spørgsmaalet, men naar jeg ønsker at underkaste denne Afhandling 
en kritisk Analyse, saa er det ikke fordi jeg mener, at den kan 
danne et frugtbart Grundlag for en Diskussion af Saftstignings- 
fænomenet, men tværtimod fordi jeg anser den for ganske uskikket 
til at yde et saadant Grundlag. Enhver theoretisk Betragtning og 
ethvert Forsøg, der anstilles paa Grundlag af Hr. J.'s formentlige 
Resultater, vil være spildt Arbejde. Efter Evne at forhindre, at 
der spildes Arbejde paa denne Maade, vil være Opgaven for min 
Kritik. 
Jeg skal begynde med det fysiske Grundlag for Theorien. For- 
søgene 1, 2 og 5 har næsten ingen Betydning for Saftstignings- 
theorien, og jeg skal om dem fatte mig i Korthed. 
Forsøg Nr. 1 gaar ud paa, at man kan fåa en Væske til at 
stige op til en meget betydelig Højde i et Rør af passende Vidde 
ved at suge foroven og afvexlende lade Søjler af den paagældende 
Væske og Luft slippe ind forneden, idet der blot gælder den Ind- 
skrænkning, at Summen af alle Væskesøjlernes Højder maa være 
29" 
