174 
under de store Vaar- og Sommer-Fiskerier", idet der endog til- 
føjes, at ,,den forekommer her, som det synes, i større Antal end 
An. lupus, -skjøndt den ikke gåaer langt ind i de dybeste Fjorde; 
i" Porsangerfjorden fanges den saaledes almindeligt ved alle de 
ydre Fiskevær, men faaes sjelden i denne Fjords indre Dele". 
Fremdeles siger samme " Forfatter: ,,I sin Udbredelse følger 
den, ligesom andre oprindelig arctiske Arter, sandsynligvis den 
ydre Skjærgaard långs den største Del af Landets Kystlinie, idet 
" den foruden i Finmarken tillige forekommer ved Bergen, fra hvis 
Omegn jevnlig Individer bringes. til Fisketorvet i denne By" 
(S. 70—71). 
Destoværre foreligger der hverken i Prof. Esmarks eller 
"i Hr. R. Colletts Angivelser noget som helst, der med Sikkerhed 
kunde hentyde paa, at den norske, under Navnet An. pantherinus 
Zouiew anførte Fisk var den samme som den islandske, hvilket jeg 
dog maatte formode, og denne Formodning havde jeg ogsaa udtalt 
ved Naturforskermødet i Kristiania 1868 efter det der foreviste 
Exemplar”). Men der var imidlertid hos Hr. Collett omtalt et 
relativt Længdeforhold — nemlig det mellem Tandrækkerne paa 
Ganebenene og paa Plougskjærbenet””) — der forøgede Sandsyn- 
ligheden af, at Fiskene virkelig vare artidentiske, i alt Fald indtil 
det maatte vorde godtgjort, at der forekom flere nærstaaende Arter 
med denne tigerplettede Tegning. 
Da der nu i det zoologiske Museum i Christiania syntes mig 
at være tilstrækkeligt Materiale til Spørgsmaalets endelige Afgjø- 
relse, tillod jeg mig, strax efter at have modtaget Hr. Colletts 
ovennævnte velkomne Arbeide, at gjøre Forfatteren opmærksom 
paa de store Huller i vore Kundskaber der var dels med Hensyn 
til denne Fisks Forhold til den islandske Hlire, dels med Hensyn 
ty ig DE for dette Møde 'har ogsaa Prof. Esmark anført som 
Å. manor Eg. 
mi. re: gr tre Ben naar Snes tandbærende Del sketeileligk foran Palatin- 
benenes, medens' ie re strække sig ubetydeligt bagenfor den tilsva- 
rende Del af Vom - 
- 
