185 
saa langt imod Syd ned med Kysterne som A. Jupus, der kan for- 
følges til New-York, er mig ikke bekjendt; men at de sjeldnere 
fanges og omtales turde vel væré et Vidnesbyrd om, at ogsaa ved 
disse Kyster kommer Hliren ikke fuldt saa nær Landet, som den 
almindelige Søulv. 
Da de store ichthyologiske Hovedværker, som Cuviers og Va- 
lenciennes: ,,Histoire naturelle des poissons", Vol. XI, 1836, og 
Ginthers ,,Catalogue of Acanthopterygian Fishes in the collection 
of the British Museum" (Vol. IU, 1861) ikke kjende virkelige eller 
nominelle Arter af Slægten Anarrhichas udenfor Atlanterhavet, 
og navnlig sammes nordligste Del, er Søulyslægten i Reglen bleven 
opfattet som kun hjemmehørende i dette. Men denne intet mindre 
end rigtige Forestilling er begrundet paa en allerede af Cuvier 
2 og Valenciennes begaaet -Forglemmelse af den med en sjelden 
Udførlighed efter Stellers efterladte Papirer af Pallas publi- 
cerede An. orientalis steu. fra Kamschatkas østlige Kyster (,,Z00- 
graphia Rossoasiatica", Tom. 1IT, pisces 1831, p. 77—80), en For- 
glemmelse, som fortsattes ogsaa af Ginther og i det Hele lige 
til den allernyeste Tid. Denne Forglemmelse er, fra én Side seet 
meget besynderlig, thi ikke alene var det vigtige Pallas'ke Arbeide 
benyttet af de nævnte berømte franske Forskere, men de synes 
endog at have enkelte Bemærkninger om Anarrhichas's Tandstyrke 
og Glubskhed netop fra Stellers Udtryk om den kamschatkiske 
An. orientalis. Ikke alene siger Pallas efter Steller: ,,mordet 
ferocissime, ut baculos arreptos frangat”, men i sin ,,Beschreibung 
von dem Lande Kamschatka", 1774, 87?, siger Steller selv: 
»Da ich denselben fangen liesse und mitt einem grøssen Messer 
verwunden, ergriff er dasselbe mit den Zåhnen und braåch es 
mitten entzwey" (S. 150), hvilket jo nøie passer til Ordene om An. 
lupus hos Cuv. & Val., XI, p. 489: ,,Steller a vu un de ces poissons 
briser avec facilité une lame de couteau qwon lui mit entre les 
i dents"; cf, p. 491 ,,cette remarque est d'accord avec celle de 
Steller", ; 
