224 
vereinigte Sporen. Das Kåpfchen bildet zuerst einen durcehsichtigen 
Tropfen, welcher sich tribt, abfållt oder pulverig wird”. 
Der gives en Fortegnelse over de Former i ,,Icon. Be grukt 
som efter Bonordens Mening kunne regnes for ægte Stilbum-Arter, 
og han fremhæver, at Corda ofte forvexler. Slægterne Stilbum, 
Periconia og Hyalopus med hverandre; en lignende Feiltagelse an- 
tydes ligeoverfor Fries og Wallroth. 
Berkeley: ,,Qutlines of British Fungology", 1860. S. 339 
beskrives Slægten: ,,Stem firm, elongated. Head nearly globose. 
Spores minute or elongated, involved in gluten". 
Der omhandles kun een Pattedyrgjødningsform: 1) St. fime- 
tarium B. & Br. ,,0n dung. (Helotium fimetarium P.)". 
: Tulasne omtaler i ,,Carpologien", I, 1861, S. 129 de af 
Otth paa BRAizomorpha subcorticalis opdagede smaa, børstelignende, 
sørte Grene, hvilke i Spidsen ere udstyrede med Fructification, der 
ligner den, som findes hos .Sti/bum eller Graphium, og mener lige- 
som Otth og Bail, at de staa i genetisk Forbindelse med Rhizo- 
morphaen. Dette drages imidlertid med Rette i Tvivl af de Bary 
(Morphol. und Physiologie der Pilze", S. 27). i 
I ,,Carpologiens", IM, 1865, S. 99 0. fig., fremstilles flere 
Stilba som Conidieorganer til Sphærostilbe. Der siges her: ,,Qv0 
rite et certe spectent Stilba illa læte picta, qvæ Mucorum more in 
fimetis et corporibus putridis habitant, nondum cognovimus; åd na- 
turam Sphærostilbarum duplieem, hinc-scilicet conidiophoram, illinc 
et ascophoram, saltem si attendas, plane judicabis hæc sic. dicta 
Stilba, qvale St. erythrocephalum Dittm. minime esse fungos per- 
fectos et autonomos, ut vulgo æstimantur. Cæterum palam est 
veram plurimorum fungillorum stilbiformium naturam mycologicis 
hactenus latuisse". 
De Bary udtaler sig i lignende Retning 1. c. S: 27 og S. 195, 
"digeledes Tulasne-l. c. I, 8.130 Anm. 
Bonorden: ,,Abhandlungen aus dem Gebiete der Mykologie”, 
1864, S. 70 angives Slægtens systematiske Plads at være under 
