264 
IL 
Hidtil have Mycologerne næsten uden Held bestræbt sig for 
at udrede de under Peziza Dill. indbefattede Formers Systematik. 
Det betydeligste Bidrag er Boudier's Monographie over Asco- 
bolerne, hvoraf jeg ogsaa nærmest har ladet mig lede. 
Bonorden gjør i sin ,,Handbuch der allgem. Mycologie”" op- 
mærksom paa, at Fries's Inddeling er meget kunstig, og udkløver 
den gamle Slægt i flere Genera. . I sit senere udkomne Værk: 
Abhandlungen aus dem Gebiete der Mycologie" 1864, synes han 
imidlertid aldeles at have opgivet Sagen. 
Tulasne foretog vel Ændringer, dog uden egentlig at op- 
stille en systematisk Bygning, og det var sikkert eiheller hans 
Mening. Han siger Carpol. III om Pezizei: ,,Discomycetum centrum, 
nobilis Fungorum familiæ nobilissimos typos attingimus, jam vero 
fractis veribus, librum nostrum paucis absolvere cogimus”. Samme- 
steds omtales Notaris's Behandling af disse Svampe som mindre 
vellykket. ; 
Paavirket af Nylander anvendte P. A: Karsten Jodreac- 
tionerne efter en stor Maalestok i Systematikkens Tjeneste. Herved 
har han vel opnaaet et Middel til en lettere Bestemmelse af de 
finske Pezizei; men kun i ringe Grad givet Bidrag til en dybere 
Indsigt i disse vanskelige Formers Naturhistorie. Th. Fries turde 
sikkert ogsaa have Ret, naar han i Striden med Nylander siger: 
»Notas chemicas ad systematicum usum parvi vel nullius esse mo- 
menti", Jeg opfatter nemlig ikke Systematikken som et udvortes 
Hjælperedskab til at udfinde Arternes Navne i Videnskabens store 
Registre. ; 
Fuckels systematiske Bygning er saa løs, og hans. nye 
Slægter saa slet begrundede, at vist Ingen vil følge ham. 
Der er som sagt endnu Uføre, og en i videnskabelig Hen- 
seende værdifuld Fremstilling af Pezizaernes Afdeling findes ikke. 
Fradrages først de meget tvivlsomme Species Pez. fimetaria Schum., 
Pez. albofusca Crn., Ascob. caninus Fckl., Ascob. hyperboreus 
