art. 
eftersom alle de dyrkede Sclerotier da havde udviklet hver en 
Peziza. Saavel Sclerotierne som ogsaa selve Pezizaen har jeg for- 
gjæves søgt her paa Sjælland i Sommeren og Efteraaret 1875, og 
mine "Venner have ikkeheller været heldigere i Ribe-Egnen. 
Den synes at staa Pez. semiimmersa Karst. nærmest; men 
adskiller sig derfra ved-sin Udvikling af Sclerotium, ved sin 
mørkebrunplettede med Mycelietraade udstyrede Sporo- 
carpievæg og ved sine forholdsvis kortere og tykkere 
Sporer. ; 
Jod farver saavel Paraphyserne som Ascusvæggen og dens 
Indhold gul. 
Pezizaanlægget tager sin Begyndelse paa et eller andet Sted 
under Selerotiets Bark, der herved vorteformigt udspændes mere og 
mere, eftersom det tager til i Væxt. Barken er oprindeligt et 
sammenhængende Lag; men adskilles nu der, hvor den omtalte 
Væxt indtræder, i smaa Partier, hvilke lig mørkebrune Pletter ere 
knyttede til Overfladen af den frembrydende Peziza. Denne viser 
sig først som en Vorte eller lille Bulk, bliver derpaa under den 
fortsatte Væxt større og nedtrykt kugleformet eller oval. Allerede 
forinden have Yderlagets Celler begyndt at udsende temlig lange, 
septerte, undertiden grenede og anastomoserende Myceliehaar, der 
ere vandgraa eller sjeldnere svagt brunlige, og som navnlig i Be- 
gyndelsen have et dunagtigt Udseende. Imellem dem findes enkelte. 
mørkebrune, septerte, meré tykvæggede, i Spidsen oftest afslidte, 
der ere knyttede til de mørke Pletter og tidligere udgjorde en Del 
af Sclerotiebarkens Beklædning. Den første Antydning til Sporo- 
carpiets Aabning viser sig i Reglen som et Par uregelmæssige 
Spalter i Midten af Anlæggets Isse, hvilke efterhaanden blive større. 
Undertiden kunne de ogsaa optræde paa 2 Steder, i hvilket Til- 
fælde der da dannes tvende Aabninger ned til Hulrummet, som nu 
findes i det unge Sporocarpium; under fortsat Kløvning mødes de 
efter en kort Tids Forløb (1—2 Dage) i Midten og danne saaledes 
een Aabning. Hymeniet er da tilstede, men endnu ikke modent. 
Re 
Es 
