364 
geografiske Grænser for Art og Slægt selvfølgelig sammen.  Cottus 
diceraus Pall. fra Kamschatka (Typen for Gills Slægt Ceratocottus) 
blev af Ginther stillet. i samme Sektion af Cottus-Slægten som 
C. ventralis og de denne nærstaaende Arter; men ifølge en Notis 
af Gill fra 1861 (,,Proc. Ac. Phil." S. 167) har den Tænder paa 
Plovbenet og gaar altsaa imd under selve Slægten Cottus ligesom 
C. claviger fra de samme Have. I den seneste Tid (,,Revue et 
Mag. de Zool." 1875, S. 279) er der beskrevet en Cottus filamen- 
tosus Sauv. uden Tænder paa Plovbenet og" med en stor kløftet 
Forgjællelaagstorn, fra: Sandwich-Øerne; muligvis er det en anden 
Art af Phobetor-Slægten, hvis geografiske Omraade derved vilde 
faa en ret mærkelig Udvidelse. 
Arten har været Gjenstand for megen Miskjendelse; dog er 
dens Synonymi ikke vanskelig at udrede. Det kan forstaas, at 
Fabricius (1780) troede at have ,,Flod-Ulken" (Cottus gobio) for 
sig, men ikke at Girard i sit bekjendte Arbejde over Nord-Ame- 
rikas Ferskvands-Ulke (1851) kunde overse, at denne Fejl var 
rettet for længe siden af Reinhardt (1820, 1837) og Arten op- 
stillet som my (C.tricuspis R.), senere som Typus for en ny Slægt; 
Girard opførte den som C. Fabricii og blev heri efterfulgt af 
Jeitteles (1861) i hans Afhandling om Flod-Ulkene. Den var 
atter bleven beskrevet som ny af Storer (1857) under Navn af 
Acanthocottus ,,patris" (til Minde om Forfatterens Fader!), hvorfor 
man i. senere Fortegnelser over Nord-Amerikas Fiske (fra 1861 og 
1873) ”ser den figurere to Gange, som Gymnacanthus (eller Pho- 
betor) tricuspis og patris. Efter at Malmgrén (1865) i British 
Museum havde forvisset sig om, at Originalstykket til- Cottus ven- 
tralis C. V. (1829) (fra Kamschatka) tilhører samme Art som den 
grønlandske C. tricuspis, har dette sidste Navn, hvor betegnende 
det end er, maattet vige; C'. intermedius Schl. Temm. (Japan, 1850) 
er formodentlig samme' Art. Foranlediget af Steindachners 
Notis (,,Wien. Sitzungsb." 1876) om C. pistilliger Pall. har jeg søgt 
Underretaing om denne Art i Berliner-Museet; Originalstykket er 
kun et i Spiritus opbevaret halvt og daarligt Skind; Prof. Peters 
