. 373 
(14 + 25), mén jeg har ogsaa fundet 38, og hos et grønlandsk 
Exemplar, som jeg særligt ofrede til denne Undersøgelse paa Grund 
af dets paafaldende lave Straaletal, fandt jeg kun 36 (13 —+ 23), 
hvilket kommer saa nær til det, der er iagttaget hos europæiske 
Ulke (34—35), at man næppe vil kunne tillægge denne Forskjel 
stor Vægt. Hos to islandske fandt jeg 36 og 34. Antallet af de 
lange Coeca pylorica er hyppigst 8, ofte 9, sjælden 10—11; 
7, som det angives af andre Forfattere for den grønlåndske Ulk, 
har jeg ikke fundet, skjønt jeg har undersøgt mange Exemplarer. 
Hos danske har jeg fundet 7—10, oftest 9, hos islandske 8—10, 
hyppigst 10. Sædstokkene har jeg, mærkelig nok, altid fundet hvid- 
lige hos grønlandske og islandske Ulke, ikke sorte, som det angives 
hos: C. scorpius"!). Museets største Han er 10 Tommer (260 Mm.), 
dets største Hunner 12-13 Tommer (314—340 Mm.); men et ske- 
letteret Exemplar (uden Tvivl ogsaa af en Hun) har en Længde af 
c. 159 Tomme; Hunnerne ere hyppigere end Hannerne, dog gav en 
Exemplarer fandtes hyppigst 9, sjældnere 10—11 Coeca pylorica. Det 
er den citerede lille Afhandlings Fortjeneste først at have gjort Rede 
for Kjønsforskjellen og oplyst denne i det enkelte. — Til Sammenligning 
med de ovenfor anførte Straaletal for EN grønlandske Ulk vil jeg her 
endnu anføre dem, som jeg har fundet 
islandske mede: 
D: 22—28 (D!: ok D2::13—18); P: CJ « 10—13 
ar 0, if. Faber); 
ærøske Exemplarer: 
D: 23—25 (D1: 9—10; be 14—15); i 6; Å: 11—12; 
danske Exempl 
D: 23—26 (D!: 9—11: D?: 13—16); Pe 1517, Å: 11—13; 
samt følgende, til SER laante af andre Forfattere 
itsbergenske Efrimund ; 
D: 24—27 (D!: Foæry D?: 15—17); P: 16—17; A: 11—14 
(if. Malmgréns og egne Tællinger); 
europæiske Exemplarer overhovedet: 
D!: 8—12:D7- 18—17; PP: 15—17;. A:-10—13 
if. Krøyer, UHA NER Ekstrøm og Malmgrén): 
])) Jeg har desværre forsømt i rette Tid at skaffe mig frisk Materiale 
af danske Ulke til at gaa dette redtelet efter, og nu (Novbr.) har jeg 
kun kunnet faa Hunner. Men selv om sorte eller sortladne Testes ere 
konstante hos vore Ulke, vil man dog næppe af den Grund kunne 
anse dem for artsforskjellige fra de grønlandske. 
