59 
fra Slutningen af Februar til ind i Oktober i det allerlængste, saa 
at der er et Tidsrum af Vinteren fra Oktober til Februar, da der 
ingen Havkal falder. Men efter Udtalelser af tre Grønlændere skal 
der ved Holsteinborg 3 Gange være bleven fanget Havkale med 
Æg i; de forklarede, at de vare bløde, og at i den grønlandske 
Lampe smeltede de, og det meste af dem blev til Tran. Det synes 
bestemt, tilføjer Hr. L., at Æggene ikke vare omgivne af nogen 
Kapsel. Begge disse Havkale vare meget store og bleve ,,huggede” 
i Januar eller Februar under Flensningen af Hvaler. 
I bedste Overensstemmelse med disse negative Erfaringer stode 
de, som den navnkundige Edinburger-Anatom, Professor Turner med- 
delte i Aarene 1873 og 74 som Resultatet af sin anatomiske 
Undersøgelse af et Par ved Hetlands Kyster fangede ,,Grønlands- 
Hajer". Først undersøgte han!) to Hunner, 87/2" og 11/8” lange; 
han beskriver de to Æggestokke, hvis største Æg hos den større Haj 
ikke vare større end smaa Bøssekugler; fremdeles Arrene efter de Ste- 
der, hvor Ovarierne formentlig tidligere vare bristede for at frigive 
Æggene, saavelsom Bughuleaabningerne (Abdominalporerne) umiddel- 
bart bagved Kloakmundingen, gjennem hvilke Æggene formentligen 
udførtes af Legemet. Han erklærer udtrykkelig: ,,der var hverken 
Æggeledere at se i Bughulen eller Aabninger for Æggeledere ud i 
Kloakregionen". Han tilføjer, at Havkalen ved denne Bygning af 
Kjønsredskaberne afviger paa en mærkelig Maade fra Plagiosto- 
mernes' typiske Organisation; da Æggelederen mangler, maa dens 
udførende Forretning erstattes af selve Bughulen. Naar Kneeland 
havde beskrevet Æggelederne?) hos en Havkal, havde han uden 
Tvivl taget Urinlederne for Æggeledere. Turner opkaster endelig det 
Fe RE 
" 1) ,,A Contribution to the visceral anatomy of the Greenland Shark, 
æmargus borealis". Journal of Anatomy and Physiology, Vol. VIL, 
p. 233—50 (1873). 
7) S. Kneeland, ,;Dissection of ,,Scymnus brevipinna (Les.)". Boston Jour- 
nal "of Natural History, V (1847), p.779—85. ,;Each ovary had a 
duet, about the size of a crow-quill, extending nearly the whole length 
of the spinal column.” y DT 
