67 
51/2 Fod lang. Skjønt jeg efter Afbildningen nok skjønnede, at det 
maatte være en Art, der ikke stod Carcharias lamia fjærnt, og paa 
den anden Side maatte indrømme Sandsynligheden af, at det var en 
egen Art, da hverken C. /amia eller nogen anden med den nær be- 
slægtet Art vides andet Steds at gaa op i Floder — der er desuden 
fem ,,series of sharp rapids" i denne 119 engelske Mile lange Flod 
— ansaa jeg det dog ikke for muligt at give nogen tilfredsstillende 
Karakteristik af Arten efter de foreliggende utilstrækkelige Oplys- 
ninger og har derfor hidtil ladet Prof. Ørsteds Iagttagelse været 
uomtalt. Anderledes vilde Sagen stillet sig, hvis denne Hajs 
Kjæber vare blevne bevarede, da kunde den maaske være bleven 
karakteriseret noget skarpere. — Da jeg imidlertid havde lagt 
Mærke til, at der i Amerika i den seneste Tid var bleven publi- 
ceret en lille Meddelelse!) om Nicaragua-Søens Fiske, benyttede 
jeg den første givne Lejlighed til at gjøre mig bekjendt med denne, 
og fandt da, som jeg ventede, Ørsteds ,, Carcharias lacustris" om- 
talt og beskrevet deri. Der fører den Navnet Eu/amia nicaraguensis ; 
det .af Dr. Bransford hjembragte Skind (med Kjæverne i) var 6 Fod 
4 Tommer langt, men den kan blive meget større. Den er, sige 
Forfatterne, nær beslægtet med ,, Eulamia”) milberti", men kan ikke 
rr SEE 
»Sidste Halefinne" kan vistnok ikke forstaas andet end det yderste, 
ved et Indsnit adskilte lille Stykke af Halefinnen. 
»Synopsis of the fishes of Lake Nicaragua by Mr. Gill and J.F. Brans- 
ford.” Proceed. Acad. Natur. Sc. Philad., 1877, p. 175—191. 
Eulamia er en af de mange Slægter, hvori Gill har forsøgt at opløse 
Prionodon M. H., som selv kun er en Underslægt af Carcharias. 
Den uudblivelige Følge af denne Tilbøjelig hed til at ophæve det 
naturlige Slægtsbegreb, ved f. Ex. at dele Echeneis- Slægten og 
mye 
CS 
Nør 
lige selv for Folk af Faget; man se f. Ex. Prof. Gills seneste Forteg- 
nelse over Nord-Amerikas Fiske i den amerikanske Fiskeri-Kommissions 
Arbejder for 1871—72. Dermed skal ikke nægtes, at ikke en og anden 
de talrige Gillske Slægter kan fortjene at blive reddet af det al- 
mindelige Skibbrud, som de upaatvivlelig ville lide; men den højt- 
