245 
ligesom sammenhobede i Drueklaseform; hvis hans JM. uva virkelig 
er den samme, som vi nu kalde Ch/amydomonas hyalina (og vi maa 
ansé dette som sandsynligst), maa han have sét Delingsstadier, og 
det oven i Købet med 8 eller flere samlede, hvilket Tal i hans 
Kulturer maa have været det normale, da han vel ellers ikke vilde 
have afbildet det; i mine egne Kulturer er Firedelingen indtil 
Dato eneraadende "). 
At denne Millers Monas uva er Nutidens Chlamydomonas 
hyalina, déri synes ogsaa alle senere Forfattere, der angive noget 
om Synonymien, at være enige. Det er værd at lægge Mærke til, 
at Miller ikke har sét nogen Vakuole eller synes at have bemærket 
nogen Forskel mellem Cellekroppens tvende Halvdele; endog ved 
meget svage Forstorrelser kunne Grynene i Bagenden tydelig 
kendes, og ogsaa hos andre Former har Miller med sine optiske 
Hjælpemidler kunnet sé slige Strukturforhold. [Eller skulde vor 
Chlamydomonas hyalina være Miillers Volvox globulus? Cfr. Anim. 
infus. Tab. TIT, Fig. 41. 
Siden Millers Tid tror jeg ikke denne Form gåres til Gen- 
stand for Omtale end sige for dybere gaaende Studium førend i 
Åaret 1824, da Bory de St. Vincent opfører den i sin Behand- 
ling af de mikroskopiske Organismer i ,,Encyelopédie méthodique" ?). 
Han kender intet til Cilierne og benægter Tilstedeværelsen af en 
Membran. Han har sét Individerne dele sig, hvorhos han be- 
mærker, at de efter Delingen nylig løsslupne Celler indtil Forveks- 
ling ligne Monas Bulla (= Cyelidium bulla O.F. Miller, Tab. XI, 
Fig. I), hvad jeg dog efter Millers Figurer at domme ikke godt 
kan indråmme. Han betegner Arten med Navnet Uvella Chamae- 
" MOrUus, idet han paa denne og tvende andre opstiller en ny Slægt, 
Som henføres til Pandorinernes Familie. 
en le NE ES 
") a: Mikrogonidiedannelsen er ikke indtraadt; Gameterne og dermed 
den kønslige Formering ere endnu ikke i af mig. 
8) Encycl. méthod. Histoire naturelle i FARERNE" Tome I, pag. 766. 
Cfr, ogsaa samme Bind Pag. 52 De 
