ræs 
SAM SON SESER 
291 
Muskels Tilhæftningssted, men pludselig hører op lige oven over 
den næstbageste Kindtand, ubetydeligt foran Forranden af Kindbenet 
(saa vidt dette trods de sporløst forsvundne Sømme efter Analogi lader 
sig skjønne), hvorimod den hos begge de levende Arter forlænger 
sig ud over den nysnævnte Grændse langt frem paa Overkjæbebenet 
i skraa Retning fortil og opad. Skjøndt dénne Fortsættelse af 
Kammen iøvrigt ikke forholder sig ganske ens hos begge disse 
Arter, betinger den dog hos dem begge, og navnlig hos det ud- 
voksne Dyr, en gradvis og jævn Afsmalning af Hovedskallen fortil. 
Hos Dicotyles stenocephalus stiger der fra den omtalte Kams for- 
reste Ende en ujævn og ru, ophøjet Linje lodret opad og bøjer sig 
først i Højde med den Knub, som danner den øverste Ende af det 
med de omgivende Knogler sammensmeltede Taareben, næsten under 
en ret Vinkel fortil henimod N: æsebenets Karfure; i Dyrets Liv har 
denne ru Linje rimeligvis tjent til Udspring for Trynens Muskler, 
og den svarer til den stærke, skraatliggende Kam, i hvilken den 
for Tyggemusklen bestemte Kam forlænger sig hos de nulevende 
Årter. 
Da Dicotyles-Slægtens Hovedskal tør antages at være Læserne 
bekjendt i sine Hovedtræk, og da de Afhandlingen ledsagende Fi- 
gurer give yderligere Oplysning, vil det, efter at der ovenfor er 
gjort Rede for de for den her omhandlede Arts Kranie ejendomme- 
lige Særkjender, være unødvendigt desuden at give en i alle Punkter 
omstændelig Beskrivelse af Kraniet; det vil være nok at sige, at 
det iøvrigt frembyder en Blanding af Kjendemærker, der udmærke 
hver især af de to nulevende Arter, og i Korthed at fremhæve, 
i hvilke Punkter det ligner den ene, i hvilke den anden af dem. 
"1. Karfuren, som udgaar fra foramen supraorbitale, løber i 
Hovedsagen paa samme Maade hos Dicotyles stenocephalus som hos 
ii torquatus; det vil sige Renden løber hos begge disse Arter 
først divergerende med den tilsvarende paa den anden Side fortil 
og lidt nedad, danner dernæst en stump Vinkel og fortsætter sig, 
stedse meget tydelig og skarpt begrændset, jævnløbende med sin 
Mage påa den modsatte Side helt hen til Indsnittet mellem Næse- 
19 
