339 
…… udspringer der kun to Klapper, som strækker sig temmelig langt 
ind i Bulbus; de er længere end hos Osteoglossum, er overhovedet 
i Form noget mere overensstemmende med de tilsvarende hos Buti- 
rinus end Osteoglossum's Klapper er det. ; 
Hos Stamsilden, Ciupea Alosa, af hvilken jeg har haft Lej- 
lighed til at undersøge et særdeles stort Exemplar, er Conus” Re- 
duction skreden endnu videre. Hos Butirinus er — hvad jeg oven- 
dækket med et temmelig tykt, fast Lag Bindevæv, som iøvrigt ogsaa 
træffes hos Amia etc. Hos Clupea finder man af Conus kun dette 
" Bindevævslag, idet Muskellaget, der endnu hos de ovenfor om- 
talte sildeagtige Former dannede Hovedmassen af Conus' Væg, her 
er fuldstændig forsvundet. Conus danner iøvrigt som sæd- 
vanlig en Hals mellem Ventriklen og Bulbus og er udvendig om- 
E hyllet af løst Bindevæv; den er udstyret med to Klapper, der hæfter 
. sig baade til Væggen af Conus og af Bulbus, og som er for- 
synede med meget faa Klaptraade ). 
Af Clupeider har jeg endnu undersøgt Chirocentrus dorab og 
Hyodon tergisus; bægge disse Former synes at forholde sig paa 
en lignende Maade som C/upea; bestemtere tør jeg ikke udtale mig, 
da de undersøgte Hjærter var temmelig daarlig conserverede. 
De andre Benfisk af forskellige Grupper (Esox, Salmo, 
Gadus, Xiphias?) etc.), som jeg har undersøgt påa Conus-Spørgs- 
maalet, slutter sig alle nøje til CZupea. Sædvanligvis er 
Bulbus' Bagende lejret tæt op til Ventriklens Forende og den 
snævre Rende mellem dem er mer eller mindre fyldt med Bindevæv, 
') Paa den dorsale Side i Medianlinjen, foran Mrs es NOD SEE 
støder Ventriklen umiddelbart til Bulbus (smlgn. Osteoglossum). 
Afstanden fra Bulbus” Bagende til sat bendere, Kr forreste 
Begrænsning er hos Clupea temmelig k 
7) Hos Xiphias findes i hvert af mand mellem é to sædvan- 
lige, store Conus-Klapper en lille supplementær Lommeklap. — Hos 
Salmo finder jeg to lignende supplementære Atrioventricular-Klapper. 
227 
for ikke særlig har fremhævet — Conus paa sin Inderflade be- 
y 
