97 
tailléef; Indsnittene maae snarere kaldes dybe end middelmaa- 
dige, især hos udvoxne Exemplarer, om end mindre dybe end 
hos Boletia. Det er ligeledes urigtigt, naar det hedder i Des. 
Syn. (p. 132), at der er i det mindste 6 Porepar for hver Am- 
bulakralplade”; hos yngre Exemplarer af 7T',. ventricosus saavel- 
som hos den ovennævnte indiske Art overbeviser man sig let om, at 
der kun er 3 Porepar for hver Ambulakralplade, og er det end 
noget vanskeligere at komme til den samme Erkjendelse hos 
gamle Exemplarer af T, ventricosus, saa hidrårer dette fra, at 
man kun fra Indersiden af Skallen seer samtlige de smalle Am- 
bulakralplader, af hvilke en Deel ikke ere fuldstændigt udviklede, 
men kile sig ud, inden de naae hen til den Såm, som forbinder 
de to Rækker af Ambulakralplader.  Tripneustes hårer saaledes 
ikke til de polypore, men til de oligopore Echiner, og det 
samme gjælder om Boletia. Heller ikke indseer jeg, hvorledes 
det kan tjene til at skjelne mellem Boletia og Tripneustes, at der 
hos den førstnævnte findes en lodret Række af Smaaknuder mel- 
lem den inderste Porerække og de to andre. 7. ventricosus har 
nemlig to meget tydelige Knuderækker nedad Fodgangene mellem 
Porerækkerne, og den omhandlede Knuderække er i Sammenlig- 
ning dermed netop temmelig utydelig hos Boletia. ,Bredtf kan 
man egenlig heller ikke kalde Porebæltet hos Boletia, og det 
Synes endelig at være urigtigt, naar ,Ørerne% hos denne Art be- 
skrives som adskilte i Toppen.) 
7. Echinocidaris punetulata (Lmck.). 
Echinus punctulatus Lmck. hist. 
Echinocidaris punctulata Ag. Des. C. R.  (,Antillerne, Syd- 
Carolina?). 
Echinocidaris punctulata Raven. Echin. 
”) Jeg anfårer disse og andre Smaarettelser til de nævnte echinologiske 
Hovedværker ikke for at kritisere dem, men fordi disse Unéiagtig- 
heder have gjort mig Vanskeligheder i Begyndelsen af mine echinolo- 
Siske Studier, og jeg derfor gjerne vilde bjælpe Andre ud over dem. 
