ETERN 
allermeest variere dog de ud for Ambulakrene liggende Indsnit; 
medens disse hos alle vel ere temmelig vide indadtil, ere de hos 
nogle aldeles aabne, hos andre fuldkommen lukkede (med Undta- 
gelse af det forreste uparrede), medens andre i denne Henseende 
frembyde alle Overgange (f. Ex. det forreste Par lukkede, de to 
bageste aabne, eller fire aabne, et lukket 0, s.v.); hvor Indsnittene 
saaledes ere forvandlede til ,,lunulæf, er der dog i Reglen tydelige 
Spor til en oprindelig Adskillelse, eller omvendt, hvor Indsnittet 
" endnu er aabent, en kjendelig Tilnærmelse til en Sammenvoxning. 
Graden af denne Sammenvoxning er temmelig uafhængig af Stør- 
relsen, mindre Exemplarer kunne have dem sammenvoxne, større 
aabne, og omvendt. Disse Former ville nu svare til E. emarginata 
og E. subclausa Ag., i det mindste nogenlunde; thi to Individer, 
som ere aldeles eens, finder man vanskelig. Men herfra er atter 
Overgangen let, f. Ex. gjennem E. quinqueloba (Esch.), paa den 
ene Side til E Valenciennesii — en stor Form med vidt aabne 
Indsnit og meget stor ,,lunula interambulacralis&, -— som igjen staaer 
saa nær ved E. grandis, at jeg ikke indseer nogen Mulighed i 
aft holde dem ude fra hinanden, og E. grandis synes igjen at 
fåre os over til E. Agassizii Micb.; paa den anden Side ledes 
man ved umærkelige Overgange over til Former med smaa, fuld- 
stændigt lukkede ,lunulæ ambulacrales? og med overmaade lille 
»lunula interambulacralis? (E. micropora Ag.); E. oblonga er den 
samme Form med stor ,lunula interambulacralis” ; disse tage igjen 
med sig E. cyclopora og perspectiva, for hvilke jeg dog ikke kjender 
direkte Repræsentanter,  E. Michelini repræsenteres i Museet af 
2 Exemplarer fra Florida med kort og snever ,,lunula interam- 
bulacralis” og snevre (ikke indadtil udvidede) »incisuræ ambula- 
cralesf, der ikke vise nogen særdeles Tilbéielighed til at lukke sig. 
Sanledes synes de ved fårste Oiekast saa forskjellige Former at 
forbindes ved Overgange, uden at det synes muligt at gjåre 
holdt nogetsteds, og man kommer til den Anskuelse, at man 
har med uvæsentlige Formforskjelligheder, ikke med virkelige 
Årler at gjøre, 
