133 
3. Encope Stokesii Ag. 
Encope Stokesii Ag. Mon. Sc.; Ag. Des. C. R. 
Echinoglycus Stokesii Gr. Cat. 
Afbildning: Ag, Mon. Sc, ft VIE LIS 
Af denne Art, der er saa vel afbildet paa ovennævnte Sted, 
har Prof. Ørsted paa sin Reise i Central-Amcrika, fra Punt- 
arenas, bjembragt en stårre- Suite af Exemplarer; efter disse at 
dåmme skulde det ikke synes, at Arten opnaaede nogen betyde- 
lig Stårrelse; det stårste Exemplar er 58%m bredt og 55mm 
langt. Heller ikke vise de nogen synderlig Varialion. De yngre 
ere næsten kredsrunde, de stårre mere lige afskaarne bagtil, 
"Indsnittene i Skallen hos hine noget mere aabne, hos disse be- 
tydelig dybere og mere lukkede; dog er det meget sjeldent at 
et Indsnit lukkes aldeles, saa at det forvandles til et Hul. For- 
men er allid flad, Randen skarp, Breden altid lidt stårre 
end Længden. +» Lunula interambulacralis? er altid meget 
lille, ligger tæt ved Randen og naaer aldrig hen til en Linie, 
som tænkes at forbinde de bageste Sideindsnit.  Anus ligger 
gjerne lidt nærmere ved Munden end ved Bagranden,”) Den 
tårrede Skals Farve er gronagtig, dog kan den ogsaa undertiden 
være violet. Det mærkeligste ved Arten — som ikke omtales i 
Ag. Mon. Sc., skjåndt det er ganske rigtigt udtrykt paa Figuren, 
— er at Mund og Top altid ligge ikke saa lidt bagved 
Midten, et Forhold, som jo gjenfindes hos en anden Scutellin fra 
Amerikas Vestkyst (Dendraster eæcentricus), men rigtignok i en langt 
håiere Grad end her,++) Af denne Excentricitet er igjen Følgen, 
”) Hos Æ. emarginata ligger Anus ogsaa altid nærmere ved Munden end 
ved Bagranden, men naar re REE er lille, er dens Af- 
stand fra Horne stårre end dens egen Læng 
”) I dette Forhold og i den af Agassiz omtalte ale i den indre 
Bygning fra ig ægte Encoper kunde man såge et Motiv til en generisk 
Sondring af denne Art; men jeg troer dog ikke, at dette vilde være 
ganske naturligt. 
