136 
kornede Pektoralfelt derfor temmelig stort.  Kornbeklædningen er 
fin og temmelig eensartet; de stårste Smaaknuder findes paa 
Bugsiden og i Nærheden af den uparrede Fodgang. 
Udmaaling af 2 Exemplarer: 
Hide 11. bagere sn 
Bee sr: 21—, 15—. 
Længde ....23—, 471/9—, 
Af levende Agassizier kjendes for Tiden to: Å. scrobiculata Val. 
fra Peru (Vénus t 4 f.2) og AÅ. subrotunda Gr. Cat. (t. 3 f. 2) 
fra »Australia ?£, som begge have megen Lighed med den her be- 
skrevne Art. Imidlertid synes den geographiske- Afstand at være 
Borgen for den sidstnævnte Arts Selvstændighed; dog er herved at 
bemærke, at Lokaliteten ,Australiaf ikke er sikker, og da Giveren, 
Kapt. Belcher, jo netop har besågt Central-Amerikas Vestkyst, 
var det vel ikke umuligt, at A. subrotunda ogsaa var herfra, i 
hvilket Tilfælde den rimeligviis vil falde sammen med AA. ovulum. 
Imidlertid synes Grays Afbildning at antyde et Udstyr med 
stårre Vorter paa Skallens forreste Deel end A. ovulum kan 
opvise, — ÅA. scrobiculata viser puklede Fremstaaenheder paa de 
ved Rygpolen nærmest liggende Dele af Interambulacralia, som 
fattes hos A. ovulum, — Af fossile Arter afbildes en pliocen 
(4. porifera) i Raven. Echin. og Holm. P. F,, og i det fårst- 
nævnte Skrift endnu en miocen Art, A. rimulata, begge fra Syd- 
Carolina, 
Anm. Den i Gr. Cat. opstillede Kleinia luzonica afviger — 
efter Undersøgelsen af et Exemplar fra Sumatra — fornemmelig 
fra Brissopsis-Slæglen, som den kommer nærmest, ved at det for- 
reste Par af de flade, korte og omtrent lige lange Ambulacra er 
båiet fårst fortil og dernæst udad, hvorimod de to bageste låbe 
parallelt lige bagud og kun ere båiede udad til Siden med deres 
bageste Deel. Som Fålge deraf ere de sidstnævnte Ambulacra 
endnu ufuldstændigere udviklede end hos Brissopsis; i den 
indre Dobbeltrække finder jeg kun 6 Par vel udviklede Porer, 
nemlig de 6 sidste, de åvrige ere rudimentære; i de forreste 
