171 
rundagtigt, og synes — efter de foreliggende 4 Exemplarer og den 
citerede Afbildning at ddmme — at blive forholdsviis stårre med 
Alderen. Fålgen af denne ,,Lunulaens? betydelige Stårrelse er, at 
»Toppen£ (Madreporpladen 0. s. v.) skydes temmelig langt fortil 
(stærkest, synes det, hos de stårste Exemplarer), og deraf igjen, 
at'det uparrede Ambulakralblad er lidt kortere end de forreste 
Sideblade%), som igjen kun ere næsten halv saa lange som de 
bageste Sideblade, samt at disse sidste spærres meget vidt ud 
fra hinanden og båies meget stærkt knæformigt — 
stærkere jo stårre Exemplaret er — ud af deres Vei fra 
Madreporpladen til henimod de bageste Sideindsnit”"); endelig 
at Ånus kommer til at ligge i selve ,Lunulaens? Forrand.”) Ogsaa 
er Formen af Ambulakralbladene endeel forskjellig; de ere heelt 
aabne i Spidsen og vise slet ingen Tendens til Lukning, hvilket 
man dérimod altid vil finde i det mindste til en vis Grad at 
være Tilfældet hos Encoperne. Deres midterste porefri Bælte 
er næsten lige bredt i sin hele Længde, hos Encope derimod af 
meget vexlende Brede.  Ambulakralliniernes Forgrening paa Un- 
dersiden synes endelig at være mindre stærk end hos Encoperne, 
dog er dette maaskee kun tilsyneladende Tilfældet, fordi de 
smaa Grene ere udvidskede hos den forstenede Form. 
I Betragtning af disse Forhold kan jeg ikke andet end i 
Ravenellien erkjende en uddåd tertiær Slægtstypus, forskjellig fra 
ÉEncope, om end — hvad der ikke er uden Interesse — slut- 
tende sig nærmest til denne Slægts Ungdomsformer. Der kunde 
”) Hos É. emarginata er det altid længere end fårste Par, derimod lidt 
kortere end andet, 
") Hos de Former af Æ. emarginata, hvor »Lunula interambulacralis« er 
meget stor, kan der ligesom hos Mellita findes en ganske svag, 
næsten umærkelig Béining af det bageste Par Ambulakralblade. 
””) Hos de fleste Former af LÆ. emarginata ligge Toppen og Munden 
lidt (mere eller mindre) foran Midten, hos Æncope Stokesii derimod 
bagved Midten, hvorfor de bageste Ambulakfalblade her ere de korteste 
og endeel kortere end det forreste, som er det længste. Anus ligger 
hos de storhullede Former af Æ. emarginata ofte lige ved Randen af 
»lunula Stean 5 omtrent som hos yngre Ravenellier. 
Y 
