177 
af 4, hvilket Sars (Echin. p. 96) senere har berigtiget derhen, 
at der aldrig findes mere end 3. De ovennævnte Forfattere 
bemærke ogsaa meget rigtigt, at ,Brissus fragilis" vil blive 
at sondre generisk fra B. lyrifer, og at den Art, hvormed den 
er nærmest beslægtet, er B. canaliferus — netop den middel- 
havske Art, som kan betragtes som Typ for Slægten Schi- 
»Indian Ocean« uden nogen nærmere Bestemmelse. sg eg 
Michelin (I. c.), at £. Bumphii, som »synes at komme fra d ode 
Hav og- Ostindien«, er i Almindelighed længere, Skallen tung, fer 
de Ambulakrene flade, hvorimod E. parma er næsten kredsrund og 
"har en tyndere borpn: Uagtet ng de fleste Forfattere vide at 
skjelne mellem en Æ. Rumphii og en E. p var jeg i 
tilbåielig til at mes at ge; i retn. ger kjendtes een Art (£, 
parma Limck.), deels syet de foreliggende SEE ser af Lokaliteten 
som ostindisk i Reglen en vare ganske ubestemte eller beroede paa 
en beviislig Mistydning af — mphs Figur, sen fordi jeg i den tem- 
melig store Suite af Exemplarer, som Museet besidder fra Newfound- 
and, Grand Manan, Nantucket og Rhode Island fandt alle 
Overgange mellem de af Forfatterne udhævede nr: og 
navnlig Former, der ganske svarede til Forfatter .. Rumphii. 
Skallen er nemlig snart tyk og hvælvet, snart flad, lle og skårpkantet, 
snart lidt mere lang end bred, snart omvendt, Omridset rundt eller 
kantet, ofte lidt bølget eller lappet, næsten som hos Æ. undulatus Mich., 
der derfor vistnok ogsaa kan inddrages. Beliggenheden af Anus varierer 
ogsaa noget, og hos ganske unge Exemplarer vender den tydeligt opad, 
undertiden endog mere end paa Agassiz's Figur af Z. Bumphii; hos 
yngre Exemplarer ere Ambulakralbladene gjennemgaaende sst 
og mindre aabne end hos ældre 0.s.v. Jeg skulde næsten troe, at 
Desor (Syn.) var kommet til det samme Resultat, at Slægten kun havde 
hjemme ved Nordamerikas Østkyst, eftersom han skriver; »les espéc 
Connues appartiennent au continent américain«. Jeg vilde have Rg 
denne Beviisfårelse for, at der kun kjendes een Æchinarachnius-Art, og 
at denne kun har hjemme ved det nordostlige Amerika, for saa fuld- 
stændig som det var muligt at skaffe den, hvis ikke Michelin 
senere (I. c.) foruden sin Æ. undulatus, hvis Hjem er ubekjendt, 
havde afbildet og beskrevet to asiatiske Arter,  Æ. asiaticus fra 
Kamschatka og Æ. australis fra Nyholland; ere disse Former virkelig 
fra de angivne "Steder, hvorom der jo ikke er Grund til at nære 
nogen Tvivl, kan det heller ikke betvivles, at de ville vise sig for- 
skjellige fra den amerikanske Art, men jeg tilstaaer, at jeg ikke af 
Figurerne kan udfinde noget Artsmærke, (Hos Æ. asiaticus antyde Fi- 
gurerne 5 BE SDR hos £. undulatus Hovedfiguren 5, Analysen 
å, men dette beroer vel paa en Unéiagtighed fra  Tegnerens. Side). 
Men dersom det nu ikrede er godtgjort, at der virkelig forekommer 
