191 
Kundskaber staae for Tiden, synes der at være et nok saa 
stort Spring mellem en ÆArchæocidaris eller Melonites og en 
Cidaris eller Echinus, som mellem disse sidste og en Galerites 
eller Pygaster, og Systemet bår saavidt muligt give et adæquat 
Udtryk derfor; men man vil vel vanskeligt kunne komme det 
nærmere end ved at inddele Echiniderne 1 tre Underordener : 
Echinida tessellata, typica og irregularia. Af den fårste, 
hvoraf Desor opregner en Snees Arter fra alle palæolithiske 
Dannelser ligefra den siluriske til den permske, og hvoraf 
Hall senere har beskrevet adskillige Arter fra Nordamerika, 
kjender man allerede baade Former med to og med flere 
(indtil 8) Rækker af Ambulacralplader i hvert Felt og alle Grader 
i Udviklingen fra den tælte Kornbeklædning hos Melonites, der 
forudsætter en Beklædning med fine Haar, til den fuldkommen 
Cidaris-aglige Uddannelse af Knuderne og Piggene >). Tilhæn- 
gerne af Theorien om ,synthetiske" Typer (d. v. ældre Dyre- 
former, der i sig forene Eiendommeligheder, som i en yngre 
Periode ikke optræde hos samme Dyreform, men hos forskjellige 
Typer) ville maaskee i disse Forskjelligheder i Piggenes og Knu- 
dernes Uddannelse see ligesom Spirerne til eller Forlåberne for 
de Forskjelligheder af samme Art, som senere optraadte i Echi- 
nidernes Orden og som tildeels charakterisere de to store Grup- 
per, hvori alle yngre (sekundære, tertiære og nulevende) 
Echinider dele sig. 
Den anden Hovedafdeling, de typiske Echinider, vil 
altsaa omfatte Desors Cidarider og Salenier. De førstnævnte 
inddeles, som vi have seet (p. 174) i ,Angustistellés? (3: Cidaris) 
Og »LatistellésY, disse sidste igjen i ,,Oligopores” og ,,Polyporesé. 
Men vi have tillige seet, at det er meget tvivlsomt, om den sidst- 
nævnte Inddeling lader sig gjennemfåre med Skarphed, samt at Dia- 
dema-Gruppen (S. p. 155) bår udskilles som en egen Familie. Vi 
faae altsaa 4 Familier: Cidariderne, Diademerne, Echinerne 
ogSalenierne. Det synes, at alle hidtil beskrevne fossile Former 
7) jfr. Roemer Melon., Hall Jowa p. 697 t. 26, Muller Eifel p. 238 t. 3 og 4. 
