210 
er ogsaa en tro Gjengivelse af de nævnte Forfatteres latinske 
Diagnose S, 74: 
»Ch. arcticus; lævissimus, appendicibus cutaneis | raris, 
sparsis, validis, subcylindricis, basi vaginatis et corpore 
arcte adpressis, apice pinnatis.£ 
Men idet Professor Nilsson saaledes i Alt ståltede sig til 
sine Forgængeres Arbeider og deres Figurer (Tab. 3 fig. 40g 5), 
er han bleven vildledet ved dem og reproducerer, skjåndt næsten 
10 Aar efter disse, en besynderlig Feiltagelse eller Feiltydning, 
hvori de nævnte dygtige Naturforskere med Hensyn til denne Fisk 
unægtelig have gjort sig skyldige, rimeligvis fordi de kun have 
havt eet eneste Exemplar for sig og ikke have villet opskjære 
nogen Del af dettes Hud, men sandsynligvis dog ogsaa, fordi 
de ikke af Autopsie kjendte den Slægt af Snyltedyr, som, ved at 
bore sig såa dybt ind i Kroppen af Fisken og kun at lade en 
Del af Snylternes egen Krop udenfor dennes Hud, her har frem- 
kaldt Vildfarelsen. 
Som det af de ovenfor gjengivne Diagnoser vil sees, er del 
nemlig Hudvedhæng af en egen Form, der skulle udgjåre del 
Eiendommelige for denne nordiske Art, og hvorved den just som 
Art skulde paa en idinefaldende Maade udmærke sig fra den 
ligeledes glatte, mellem Atlanterhavets Tangmasser levende Chir. 
pictus. Men disse kuriåse Huddannelser, der saa vel og såa 
udfårligen beskrives) at være af en Pennefjærs Form, og som 
”) »Strodda på kroppen, utan tale, . utan symmetri forekomma: Mg 
små runda slemåppningar 0. s. v. h 29, stora (de stårsta ånda till 
7 —&mm långa) och tjocka, cylindriska bild någdt nedtryckta flikar, vid 
basen, stundom ånda till tredjedelen eller mera af hela sin långd, in- 
neslutna innom en egen skida, som år fastvu vid den dfriga huden 
och håller fliken tryckt intill kroppen; mare temligen mjuka och 
båjliga, ungefår som fenornas strålar, ock tvåsidigt, nåstan som spolen 
å ade å je 
fransar, hvilka vanligen utgå parvis i små reguliera mellanrum, som 
hår och der likna leder. På ena sidan af vårt exemplar finnas (se fig. 5, 
som foøreståller ett stycke af sidan, 3 se forstoradt) 5 stora sådana 
ikar, den ena midt på ryggen, straxt framom fenan, men riktad sne edt 
åt sidan och nedåt, i hvilken stållning jen galt genom den fast- 
vuxna skidan vid roten, de ådfriga på sidorna — samt dessutom ett par 
