354 
i Elben. Det antages almindeligt, at den er bleven udbredt 
med Tåmmer, da den kan leve uden Vand i længere Tid, 
Eftersom den alt blev funden ved Karlsruhe 1780 og først 
gjenfandtes ved Kånigsberg 1824, er det ikke umuligt, at. 
Grunden, hvorfor den ikke er funden oftere, snarere maa 
såges deri, at Studiet af de europæiske Arter netop i dette 
Tidsrum var meget forsåmt, end deri, at den endnu ikke 
var indvandret. 
Anm. Villa (Dispositio syst. Conch. 1841. p. 39) anfårer en Dreissena mi- 
nuta et var» minutissima. fra »Dania«, som maaskee ere Unger af 
D. polymo maks. 
For Ferskvandssneglenes og især for Muslingernes Vedkom- 
mende er Artsbegrebet yderst usikkert. Medens Landsneglene ofte 
frembyde betydelige anatomiske Forskjelligheder, der underståtte 
ofte temmelig smaa Forskjelligheder paa Skallen, mangle saadanne 
saavelsom Farvetegning næsten ganske hos Ferskvandsmolluskerne. 
Arterne af Slægterne Viviparus og Bithinia adskilles ved ret tyde- 
lige Forskjelligheder paa. Tungens Tænder, medens selve Skal- 
lerne kun adskilles ved en Gradsforskjel af Vindingernes Con- 
vexitet. Hos de åvrige Slægter af Ferskvandssnegle mangler der 
endnu Undersågelser anstillede med den fornådne Omhyggelighed 
og i tilstrækkeligt Omfang, saa at det vilde være noget overilet 
ubetinget at ansee enhver Skalforskjellighed for blot fremkommen 
af Stedsforholdene, Ancylus, Acroloxus, Margaritana og Vivi- 
parus-Arterne, der alle kun findes under særegne Stedsforhold, 
tale stærkt derimod, Mange ydre Forhold skyldes vistnok reent 
chemiske Aarsager; saaledes den hvide Farve paa Skallernes 
Indside, som især forekommer paa saadanne Skaller, der ofte blive 
udsatte for Luftens Indvirkning eller leve i syrligt Vand, Den 
sorte eller brune Overtræk, der ofte danner et tykt Lag, maa tilskri- 
