373 
Iagitagelse om Stillidsens (Fringilla carduelis 
Lin.) Forkjærlighed for Grenmarv og Maaden, hvor- 
paa den forstaaer at skaffe sig denne. 
i Af 
Prof. J. J. S. Steenstrup. 
(Meddelt i Modet d. åde Marts 1863.) 
Den Meddelelse, som jeg gjorde Foreningen d: 4åde Maris d. A. 
aångaaende Stillidsen låd saaledes: 
»Man iagttager ofte i Udkanten af Kratte og Skove samt paa enkelt- 
staaende Træer, naar disse nemlig ikke ere for håie, at mang- 
foldige. Grene ere i Spidsen afbrudte og paa en mærkværdig 
Maade splintrede og lasede, og at de afbrudte Spidser hænge i 
lange Bark- eller Baststrimler ned fra Gren-Enderne, men be- 
handlede paa samme Maade, som disse. — Ved forste Oiekast 
vilde man snarest formode, at de talrige Beskadigelser vare 
fremkomne ved Vindbrud, men den eiendommelige Splintring af de 
afbrudte vedhængende Stykker og disses ikke afslidte og afpid- 
skede, men aabenbart med et skarpt Redskab behandlede Over- 
flade leder dog snart Tanken bort igjen fra saadanne Brud og 
Udpidskninger, der kunde skyldes Vinden. — Disse Beskadi- 
gelsers Oprindelse har i mange Aar været mig gaadefuld (jeg 
har seet dem saavel i Jylland, som i Sjælland, paa Pil, Lind 
og Tjorn, senest bemærkede jeg dem for nogle Aar siden i 
Udkanten af Såndermarken og i dennes Omgivelser), men et 
Tilfælde har ført mig til Erkjendelse af Ophavsmanden til dem, 
eller maaskee rigtigere; lært mig at erkjende een af Ophavs- 
24 
