DØ 
Planters Vedkommende, saa taber Agardhs Slutning herved 
sin Betydning.  Loranthaceerne have nemlig baade. Frugtknude 
og Æg (uden Hinde), men det Afvigende hos disse Planter, 
som har gjort det saa vanskeligt at forstaae Blomstens Bygning, 
naar man kun tager Hensyn til denne i dens udvoxne Tilstand, 
bestaaer deri, at meget tidligt voxer det hindelåse Æg sammen 
med de ligeledes sammenvoxne Frugtblade; men forresten er 
Forholdet væsentlig det samme som hos andre epigyne Blom- 
ster. Loranthåceerne slutte sig -saaledes nåie til Santalaceerne, 
men det. er neppe rigtigt, naar man. har troet at finde noget 
Slægtskab mellem disse og Conifererne. — Naar Agardh frem- 
deles blandt de Grunde, som tale for at betragte Æggene som 
Ståvveie, anfårer Kimmundens afvigende Form (,Si ex ipsius 
adspectu quid de hac re statuere liceret, tum stigmatica pu- 
bescentia circa micropylen ita dictam Laricis observanda, tum lobi 
"divergentes Abietis — — — potius pistillum quam gemmulam esse, 
mihi svaderent,%), da maa hertil for det Fårste bemærkes, at 
ogsaa hos andre Planter findes en griffelformet Forlængelse af 
Æggehinderne i Forbindelse med en stor Kimmund (saaledes f. 
Ex, hos Bågen; see Schacht.: Beitrige etc. T. 3 f. 34), og 
dernæst, at det er ganske naturligt, at Kimmunden, naar den 
under Befrugtningen skal træde istedetfor Arret og Griffelen, og- 
Saa tildels antager disses Karakter. 
5. Parlatore, der i de senere Aar ved forskjellige Leilig- 
beder har udtalt sig om den morphologiske Tydning af Coni- 
ferernes Blomster, slutter sig væsentlig til Baillon%). Dog 
maa det bemærkes, at han, hvad Abietineerne angaaer, mener 
at den fælles Blomsterstilk er sammenvoxen med to bracteolæ, 
og at disse igjen ere sammenvoxne med Blomsterne, men denne 
Opfattelse gjendrives navnlig ved Baillons Iagttagelser over 
disse Organers Udviklingshistorie og ligeledes ved de Iagttagelser, 
Som nedenfor skulle meddeles, 
i Comptes rendus de I' Académie des sciences. Tom. 53. Jul. - Dec. 1861 
P. 164. i 
