12 
Rigtigheden af ovenstaaende Slutninger  bestyrkes ved 
en Misdannelse af Lærken, som ingenlunde er sjelden og for 
længesiden har været kjendt”), men som fårst i den senere Tid 
er bleven nærmere undersågt og rigtig tydet%>). Denne Mis- 
dannelse er en Gjennemvoxning af Koglen og gaaer paa en Maade 
i den modsatte Retning af den nysbeskrevne Misdannelse hos 
Granen, men fårer dog til samme Resultat. Medens hos Granen 
Koglenaturen gjår sig gjældende i Spidsen af Misdannelsen og 
Grennaturen ved Grunden, saa finder hos Lærken det omvendte 
Sted. 
Fig. 4. 
Skællene af en SES ag Lærkekogle, 5 Gange forstørrede. 
et af de nederste Kogleskæl, seet indvendig fra, med rudimentære Æg. 
et håiere stillet, dybt klåvet Kogleskæl, der danner Overgang til de 
ØR (e, 4), i ta Krenetelieepndg Blade adskilte Skæl. 
Fer fra den åverste Del af Koglen; Kogleskællet danner her Knopkim- 
ællene i en Knop. 
viser Dækskællenes Form i den misdannede Kogle. 
=> 2 
(s=1 
-— 
Den misdannede Lærkekogle er bredest ved Grunden og her 
næsten normalt udviklet; den bliver gradvis meget smallere op imod 
Spidsen og gaaer tilsidst over i en 3—4 Tommer lang, almin- 
") Richard: Mémoires sur les Coniféres 1826 pl. 13 f. 
”) A. Braun: Individuum der Pflanz e p. 65, og Caspary: be sets big 
floris feminei structura. Annal. des science. nat. 1860 Tom. 14 p. 
