22 
en gradvis Overgang til Rakleskællene (b), saa at Raklen næsten 
ikke adskiller sig fra en almindelig Endeknop uden ved, at den 
"Fig. 4. 
; Camæcyparis thyoides. 
en Hunrakle, gjennemskaaren paalangs. 
Dækskæl. 
samme paa et senere, E paa et endnu senere Udviklingstrin. 
er E seet bagfra. ' 
Kogle, gjennemskaaren paalangs. 
Stregen ved Siden angiver den naturlige Størrelse. 
er lidt mere udvidet og bestaaer af lidt stårre og mere lysegule 
Blade. Der er 6—9 Rakleskæl og i Hjårnet af hver af disse 
to Æg, som ere fæstede til Raklens Axe (f. 4 A,0). Her er 
ikke Spor til noget Frugtblad, og Rakleskællene kunne afskjæres 
FJOR 
uden at beråre Æggene, saa at der ikke kan være nogen Tvivl 
om, at disse jo ere fæstede paa Axen. De Forandringer, som 
Rakleskællene undergaae under Raklens Omdannelse til Kogle, 
ere fålgende. Naar Rakleskællet (B) har opnaaet en Længde af 
tre Mm., er det forneden bleven noget tykkere og fastere og paa 
den indvendige Side, omtrent paa Midten, er der fremkommet en 
foroven fri, forneden med Rakleskællet sammenvoxen Tværliste, 
der danner ligesom en Fordobling af Bladpladen paa dette Sted 
(C). Paa et lidt mere fremrykket Stadium breder denne Liste 
sig ogsaa om til Rygsiden af Rakleskællet, og idet den tillige 
båier sig vandret ud, kommer den snart til at omslutte hele den 
forstdannede Del af Skjoldet (D, E). Samtidig hermed bliver 
