31 
adskilte fra hinanden ved 8—10 Mm, lange .Stængelstykker, men 
påa den lille Gren, som i Enden bærer den kun 2—3 Mm. 
lange Hunrakle, ere Stængelstykkerne ikke udviklede, saa at 
Bladkrandsene her ere taglagte, og desuden ere Bladene i hver 
anden Krands noget stårre, og denne Forskjel i Størrelsen tager 
til op imod Raklens Grund (Træsn. 9 A). Herved dannes en 
gradvis Overgang fra Grenens Blade til Raklens 6 krandsstillede 
Skæl, af hvilke ligeledes de 3 (a,a'a”), som svare til de større 
Blade paa Grenen, ere stårre end de 3 andre (b, b”, b”). 1 
Hjørnet af hvert Rakleskæl sidde talrige Æg fæstede til Axen, 
Efter Befrugtningen forandre Rakleskællene snart deres Form, 
idet der over Grunden fremkommer en Tværliste, som derpaa til- 
Fig. 9: 
B 
Frenela rhomboidea. A Hunrakle, 10 Gange. forstårret. B ung Kogle, 
i eet forstørret. G udvoxen Kogle, meget lidt forstårret, D samme, 
ang forstårret; de 3 større Kogleskæl ere afskaarne for at vise den 
Hilsen midtstillede Séile, ved Grunden af hvilken paa begge Sider 
sees Mærker af Froene. E Kogleskællet a af Koglen B, seet fra Siden. De 
mindre Bogstaver betegne i Å, B og C de samme Skæ 
ligemed den oprindelig anlagte, bladagtige Del løftes iveiret ved. 
en ny, som hos alle Bladdannelser fra Grunden af tilkommende, 
meget tykkere, men smallere Grunddel (B, E). Kogleskællenes 
Form vedbliver nu væsentlig at være den samme, men de blive 
stårre og hvælve sig noge! mere udad, saa al den udvoxne 
