ud 
44 
Malva Alcea, Allium ursinum, Samolus Valerandi, Antirrhinum 
Orontium, Apium graveolens, Asparagus officinalis, Inula Bri- 
tanica, Betonica officinalis, Torilis Anthriscus, Dentaria bulbifera, 
Osmunda regalis, Silene Årmeria, Ranunculus arvensis , »Alisma 
ranunculoides=). — Texten til den Del af Fiora Danica, som 
udkom i forrige Aarhundrede, forinden Rafns og Hornemanns 
floristiske Værker saae Lyset, angiver 20- Planter fra Lol- 
"land, af hvilke 2 ere anfårte af Kylling (Betonica og Apium), 
5 ere ikke gjenfundne i nyere Tid, nemlig: Ligusticum scoticum, 
Lathyrus silvestris 8 platyphyllus, Senecio denticulatus, Hypochæris 
maculata (hvis Fig. 901 hårer herhen) og Malva moschata. — I 
Rafns Flora 14796— 1800 findes, foruden adskillige af Kyllings 
og Flora Danicas Angivelser, endvidere 6 nye Tillæg til Lollands 
Flora, hvoraf 4, nemlig Gypsophila muralis, ikke senere er gjenfun- 
det.. I Hornemanns oekonomiske Plantelære åste Udgave 1796 
findes neppe nye lollandske Voxesteder, hvorimod der i Zden Udgave 
1806 findes et Tillæg af 9 ikke forhen angivne Arter, hvoraf to ikke 
ere gjenfundne, nemlig (ratiola officinalis (om hvilken det dog er 
lvivlsomt, hvorvidt den nogensinde er funden paa Lolland, hvorom 
mere nedenfor) og Sorbus torminalis, funden af Prof, Viborg paa 
Lolland, medens 2 andre Arter synes at være forsvundne i en nyere 
Tid, idetmindste paa deafHornemann angivne Voxesteder, nemlig 
Datura Stramonium og Erica Tetralix. 1, Tidsrummet 1806— 
1821, mellem 2den og 3die Udgave af Hornemanns Plantelære, 
berigedes Kundskaben om Lollands Flora med 4 Arter i Flora 
Danica, nemlig Echinochlou crus galli, Plujsalis, Colchicum og 
Artemisia Absinthium, som alle endnu findes sammesteds. Da 
ådie Udgave af Hornemanns Plantelære udkom i Aaret 1821, 
var Kundskaben til Lollands Flora "(dog endnu mere til Fal- 
sters) bleven betydelig foråget ved Hornemanns egne Rejser; 
i den findes optaget 57 nye Arter fra Lolland, hvoraf de 3 
”) Fra Falster angiver Kylling 12 Arter, hvoraf de 3: Lathyrus Aphaca, 
Åtropa Belladonna og Bupleurum rotundifolium, nu ere forsvundne, 
den sidste døg først i den nyere Tid. 
