126 
hinanden, eller saaledes, at der paatvers af Pladen kommer til 
at sidde tre, fire eller flere; ja undertiden tabe de to normale 
Pigrækker sig ganske, som f. Ex. hos enkelte Exemplarer af 
A. variabilis”), i en aldeles spredt Fordeling af talrige Smaa- 
pigge over Randpladernes hele Flade, saa at den til Grund lig- 
. gende og i Virkeligheden for Arten normale dobbelte Pigrække 
kan være bleven aldeles ukjendelig. Dernæst ere de to Pigræk- i 
ker sjelden aldeles fuldstændige; den indre Række taber sig ofte 
allerede med den fjerde Plade fra Armvinklen, og da den ydre 
" Pig desuden pleier at mangle paa den inderste Plade i hver 
Armvinkel, kan Antallet af de Randplader, som bære to Rand- 
pigge, en indre og en ydre, i Virkeligheden være indskrænket 
til 3 i hver Række, ”jas hos yngre Exemplarer, til endnu færre. 
Allerede hos halvstore Exemplarer af A. antillensis%%) er der 
ofte ikke en eneste Plade, som har mere end een Randpig, nem- 
lig den ydre, med Undtagelse af den inderste Plade i hver 
Armvinkel, som, omvendt, kun har den indre; ja paa aldeles 
unge Exemplarer er denne Pig den eneste, som er tilbage, 
alle de andre mangle, Allerede hine halvstore Exemplarer 
vilde man formodenlig, om end med Uret, såge blandt de med 
en enkelt Pigrække udstyrede Arter, især naar man ikke havde- 
lagt Mærke til, at Piggene ikke sidde midt paa, men langs 
med den ydre Rand af de forholdsvis brede Randplader, med 
Undtagelse af den inderste og stårste, der omvendt sidder saa 
tæt ind imod Stjernens Midtpunkt og Pladens indre Rand som 
muligt, ved hvilken Stilling den dobbelte Pigrække, som senere 
vil udvikle sig idetmindsle paa AÅrmenes inderste Stykker, saale- 
des allerede er antydet. Herhen håre 4, aurantiacus (Phil.) (Middel- 
havet), ÅA. variabilis og antillensis (Vestindien), 4. -Ørstedii 0.S.v. 
”) See min Beskrivelse af sp Art i »Videnskabelige Meddelelser« 1859 
pag. 52 (Sep. Aftr. pag. j 
””) Sammesteds pag. 47 KE og fligd. 
