128 
Asterider+), har Museet gjennem de amerikanske Museer i 
Washington og Cambridge faaet to Åstropecten-Årter fra de 
sydlige Fristaters Kyster, begge under Navnet Å. articulatus (Say), 
hvilket synes at antyde, at man ogsaa der har været i nogen 
Uvished om, hvad der skulde forstaaes ved Says Art: den ene (fra 
Florida) er min 4, variabilis, den anden, fra Nord-Carolina, den 
ægte Astropecten articulatus (Say), men forskjellig fra 
begge de af mig beskrevne vestindiske Arter, Som Tillæg til 
mit tidligere Arbeide vil jeg derfor her give en kort Beskrivelse 
af den nordamerikanske Art. 
A." articulatus (Say) hårer ikke til samme Gruppe (B) som 
A. variabilis og antillensis, men til den 3die Gruppe (C), hvor 
den (af de europæiske Arter) maaskee kommer nærmest til 
A. pentacanthus. Med en ret anselig Stårrelse (omtrent 6" i 
Tvermaal) forener den temmelig lange og spidse Arme; Forhol- 
det mellem Radierne er omtrent som 4: 4, Armvinklerne skarpe, 
Randpladerne henved 50. Midt paa Armen er Paxilbæltet endnu 
doppelt saa bredt som Randpladerne; Paxillerne, hvis Bygning 
og Ordning er den sædvanlige, blive paa Skiven stårre og sam- 
mensatte af stårre Korn, midt påa samme dog atter mindre og 
finere. Madreporpladen ligger nærmere ved Randpladerne end 
ved Midten. De åvre Randplader ere beklædte med Korn, som 
ud mod Pladens Omkreds blive fine og børsteagtige. I Armens 
ydre Halvdeel kan der paa hver af disse Plader optræde en, 
lille lav Pig eller Knude; dog er det ikke sjeldent, at den 
mangler paa en eller anden Plade eller paa flere efter hin- 
anden, derimod er -det sjeldent at de overskride Armens 
Midte; at de kunne mangle aldeles, tår jeg ikke paastaae med 
Bestemthed, da de maaskee kun ere gaaede tabt ved Slid paa de 
Exemplarer, hvor jeg ei har kunnet overbevise mig om deres Til- 
stedeværelse. De nedre Randplader ere tæt beklædte med Smaa- 
”) Bidrag til Kundskab om de ved Kysterne af Mellem- og Sydamerika 
levende Arter af Såstjerner (see disse Meddelelser for 1859). 
