or . 
; tænger spredte i temmelig stort Antal over begge Rækker af 
Randplader, hvor de ellers pleie at mangle aldeles"). — Da 
disse Variationer let kunde give Anledning til Opstilling af uhold- 
bare Arter, har jeg ikke anseet det for overflådigt at omtale dem 
ved denne Leilighed. 
b. Oreaster nodosus (Gray) (non Linné, nec Lamarck ”%). 
I sit ældre Arbeide over Asteriderne beskriver Gray paa en 
meget utilstrækkelig Maade en Pentaceros nodosus fra Isle de 
France, hvortil han citerer Seha t, VIII f. 414—12 og — med 
Tvivl — sammes t. V f. 41—1412. Der gives imidlertid ikke 
nogen fig. 11—12 paa Sebas 8de Tavle, hvilket uden Tvivl er 
Grunden til, at Muller og Troschel vel optage Arten (efter 
- Gray) blandt dem, de ikke selv havde seet, men udelade dette 
Citat og kun beholde det af t. V. f. 11—12, uden dog at tilfåie 
det meget berettigede Spårgsmaalstegn, hvormed Gray antydede 
sin Tvivl om det rigtige i ogsaa at citere disse (rimeligvis 
uigjenkjendelige) Figurer til den Art, som han havde for Gie. 
Der er al Grund til at antage, at yt. VIINS hos Gray er en 
Feilskrift for t. VI, hvor der netop i fig. 11—412 er givet en 
ret god Fremstilling af en Art, som Museet besidder i to Exem- 
plarer fra Zanzibar, af hvilke jeg her skal give en kort Be- 
skrivelse. 
Tvermaalet 32%/4” å 47/4"; Forholdet mellem Radierne som 
2:5 å 1:3; Armenes Gjennemsnit trekantet, de selv mere eller 
mindre smækkre og spidse; Randpladerne 47. Af de åvre hæver 
over Halvdelen (7—10) sig op i en bred, kegledannet, kornet, 
i Toppen någen Knude; paa de nedre findes der Spor til Smaa- 
knuder, dog kun i Armens inderste og yderste Deel. Langs med 
”) De findes dog ogsaa hos det ene af de ovenfor omtalte store Exem- 
plarer fra Panama 
”) Hovedindholdet af Linnés Asterias nodosa er hans A. dorsatus, om 
hvilken mere. i det Følgende; af Lamarcks derimod Oreaster turritus 
. Tr. Grays Art kan derfor godt beholde Navnet nodosus 
