207 
P. asteria L.  Årticuli 15—48 inter articulos cirrigeros 
(simplices, humiles) columnæ; pori interangulares usque ad verti- 
cillum cirrorum nonum ab apice columnæ; ossiculum calycis radiale 
secundum cum tertio (awxillari) articulatione vera conjunctum; 
brachia ex articulis 5-—6, rami primarii ex articulis 6—40, secun- 
darii ex articulis 7—12 infra articulum axillarem supremum formati. 
P. Millteri Od. Articuli 4A—10 inter articulos cirrigeros 
(duplices, altissimos) columnæ; pori interangulares usque ad verti- 
cillum cirrorum quartum vel sextum modo ab apice columnæ; ossicu- 
lum calycis radiale secundum cum tertio (aæillari) sutura junctum 
syzygium formans; brachia ex articulis 2, rami primarii 3- (2-4-) 
articulati, secundarii 3-, tertiariå 3—5-articulati. 
Vi bor dog ikke oversee, at disse Forskjelligheder ere af 
noget forskjellig Art. Nogle af dem ere aldeles uimodsigelig 
tilstede mellem de foreliggende eller beskrevne Exemplarer, men 
man kan maaskee endnu ikke være aldeles vis' paa, at de 
have Betydning som Artsmærker; det kunde muligvis vise sig, 
naar man fik undersøgt flére Exemplarer, at de ikke afgive kon- 
stante Charakterer. Hertil regner jeg: 4) det forskjellige Antal 
af Led mellem de rankebærende Stilkled; 2) den forskjellige For- 
greningsmaade af Armene samt det forskjellige Antal Led i Arm- 
grenene mellem Axillarleddene. Sandsynligheden er dog unægte- 
for, at en Artsforskjel virkelig er udpræget i disse to For- 
hold. Andre ville uimodsigelig have den største Betydning som 
AÅrismærker, men det er endnu ikke aldeles vist — skjåndt 
overordentlig sandsynligt, næsten til Vished grændsende, men 
endnu ikke bevist ved umiddelbar Sammenligning — at de 
virkelig ere tilstede; jeg regner dertil især den forskjellige For- 
bindelse mellem de to åverste Straaleled. Da det for de fossile 
Crinoideers Skyld er af saa stor Vigtighed at kjende Grændserne 
for Variationen hos de levende, vilde det være meget ånskeligt, 
om de andre i Europas Museer”) opbevarede Pentacriner fra Nu- 
”) Foruden de 6 vestindiske Exemplarer, som opregnes af Joh, Miller, 
