i 
; 
Ø 
' 
2411 
Linné), da han opstillede sin Isis ÅAsteria, fortrinsvis holdt 
"sig til Ellis og henviser kun ligesom ved Siden deraf til Guet- 
ftard; da nu det Elliske Exemplar, hvor mangelfuldt det end 
var, med Sikkerhed kan bestemmes som den samme Årt, der 
senere blev udfårlig beskrevet og afbildet af Joh. Miller som 
P. caput Medusæ, bliver det altsaa denne, som maa beholde det 
Linnéske Navn, og hverken den Ørstedske eller Guettardske Art. 
Foruden de i det foregaaende afhandlede Pentacrinus- Arter 
kjendes der som bekjendt endnu een fastsiddende, skjåndt stilklås 
Sålilie fra "Vestindien, nemlig den mærkelige, men endnu ikke 
fuldstændigt kjendte Holopus Rangii d'Orb.+=). Desværre ind- 
skrænker, hvad man veed om den, sig til d'Orbignys korte 
Meddelelse; den vides ikke at være seet eller undersågt af nogen 
Anden; det er ikke engang almindelig bekjendt om Original-Exem- 
plaret endnu er til i d'Orbignys Samling, ja man har endog ==) 
opkastet Tvivl, om det ikke snarere er en Cirriped end en Crinoid, en 
Tvivl, som der dog i selve Originalbeskrivelsen og Afbildningen er 
Materiale nok til at gjendrive, — En Antydning til en femte, for- 
resten ubekjendt, fastsiddende vestindisk Sålilie findes i d'Orbi gnys 
ufuldendte Monografi af Crinoideerne””"”) saalydende: ,den ivrige 
Naturforsker Hr, St. Cyr Holissier, som har beskjæftiget sig 
meget med sit Fådeland Guadeloupes Geologi, har havt den 
Godhed at meddele mig Stykker af Breccier fra den nyere Tid, 
som indeholde Menneskeknogler, og hvori der findes Led og 
Stykker af runde Crinoidstilke, som man paa Grund af deres 
ustribede Ledflader forelåbig, indtil man lærer Kronen 
at kjende, kan henfåre til Slægten Bourgueticrinus. Da de 
Breccier, hvori disse Crinoidlevninger findes, dannes endnu den 
A Bysted Naturæ ed. XIll. up. M::0. 1288; 
”) Archiv fir uturgesehioe, SÅ Aargang Iste Bd. p. 185. t. 
””) Dujardin og Hupé: histoire naturelle des Zoophytes Bikirelenel: 
D. 218 
”") Histoire Søgr eN générale et particuliére des Crinoides vivants et fos- 
23 
siles.p. 7: 
15 
