229 
have staaet som Gaader, f. Ex. Lageniocrinus og Haplocrinus.… Et 
endnu rigere Udbytte kunne vi vente af Carpenters og Wyville 
Thomsons bebudede fuldstændige Arbeide over Udviklingen 
af "Alecto, som maa imådesees med Længsel"). — Men 
ogsaa ad den palæontologiske Vei kan der fremkomme vig- 
tige Bidrag til Såliliernes Udviklingshistorie; Beyrich har (1. e 
p. 44) studeret Ungerne af Encrinus gracilis og beretter ret mær- 
kelige Ting om dem, saasom at Bægerets Stykker ofte endnu 
ikke ere ganske adskilte hos dem, al den dverste Deel af Stilken 
ofte er uleddet, af de to sammenhårende Arme den ene uudviklet 
0. S. V., hvilket det altsammen turde være overmaade vanskeligt 
at bringe i Samklang med hvad man hidtil veed om ÅAlectoer- 
nes Udviklingshistorie. Endnu mere overraskende er det Resul- 
tat, han faaer ud af den Maade, hvorpaa Stilken undertiden 
ender hos yngre Encriner, nemlig at disse fårst svommede om 
en Tid med deres Stilke slæbende efter sig, naar de ikke havde 
fundet et passende Stade, og først senere satte sig fast ved at 
Stilken heftede sig til Havbunden (I. c. p. 42 og 43). Ogsaa 
om Udviklingen af Eucalyptocrinus berettes sære Ting”"). 
Kundskaben om de faa nu levende Crinoidee-Slægter er saa 
vigtig, fordi kun den giver Nøglen til Forstaaelsen af de saa 
mange Gange talrigere uddåde Former. Ved ethvert Spørgsmåal 
om disses Organisation, om et eller andet Forholds Betydning 
”) Under Trykningen af denne Afhandling udkom det ovenfor citerede Ud- 
tog af Ca SENERE, Arbeide. (Annals and Maga. of Nat. Hist. 3rdå. ser. 
vol. 16 (1865) p. 
Lad Leuckarts ges uber die Fortschritte in der Kenntniss der 
ederen Thiere in den Jahren 1861 und 62 (Troschels Archiv får Na- 
led ebilnke 29de Aargang det Bind p. 197) gives fålgende Referat: 
»Heymann fandt blink forskjellige rer me fra Eifels devoniske 
BE GR Eg nogle "/2—1!/2" lange Smaalegemer, som ved første Oje- 
kast viste stor Lighed med Cidaritpigge, men ved nærmere Undersågelse 
bleve melet for at være Ungdomsformer af Eucalyptocrinus rosaceus, 
hvis charakteristiske MDD MES allerede traadte tydeligt frem. De af- 
vige deri fra det udviklede Dyr, at Krone og Stilk uden tydelig Son- 
dring vare sammenvoxne til et re Legeme () Sitzungsberichte 
der niederrhein. Gesellsch. zu Bonn 18614 
16% 
