256 
en af Steenstrup gjort Iagitagelse") viser at det, ialfald for aller- 
stårste Delen, er forsvundet allerede ved eller forend Fådselen ; 
og det er vel end ikke usandsynligt, at det resorberes og for- 
svinder uden nogensinde at bryde frem af Gummerne. 
Efterat Melketandsættet saaledes nu kjendes mere eller min- 
dre nåie allerede hos tre Slægter af de egentlige Sælers Afde- 
ling, og deriblandt netop hos to, som af Mange, og efter min 
Mening med Rette, betragtes som Afdelingens modsatte Yder- 
punkter, er der Anledning til at tilfåie et Par Ord om det ind- 
byrdes Forhold mellem de tvende Tandsæt hos disse Dyr og 
fremhæve den rette Tydning af det blivende. Vistnok 
kan der, saalænge man endnu ikke kjender Melketænderne 
hos nogen af de blandt Afdelingens Slægter, der have 
4 Fortænder i hver Kjæbe (Monachus, Leptonyr. & c.) ikke 
være fuld Sikkerhed for at naae et i enhver Henseende almeen- 
gyldigt Resultat; men det er dog neppe rimeligt, at de Regler, 
som allerede nu synes at kunne udledes, ville blive væsentlig mo- 
dificerede, naar man engang lærer Melketandsættet at kjende 
ogsaa hos disse Slægter. Sammenligner man altsaa begge Tand- 
sæt med hinanden hos Phocax  Halichoerus og Cystophora, seer 
man, at For- og Hjårnetænder ligesom hos Rovdyrene optræde 
i samme Antal i dem begge, og at saaledes den Forskjel i For- 
tændernes Antal, som viser sig hos de forskjellige Slægter i de 
egentlige Sælers Familie, allerede er tilstede i Melketandsættene. 
Fremdeles viser ogsaa den Forskjel, som Kindtænderne hos de for- 
skjellige Slægter frembyde med Hensyn til deres Rådder, sig 
allerede i  Melketandsættet, uagtet  Melkekindtænderne  for- 
resten synes stedse til en vis Grad at afvige fra de blivende 
Kindtænder ikke blot i Størrelse men ogsaa i Form.  SHos 
% 1 c. 8: 256. 
